o cysticerkoidech našich korýšů sladkovodních. 245 



s tělem přívěsek ocasní. Tímto obrvením svým stojí cysticerkoid ojedi- 

 nělý mezi ostatními dnes známými cysticerkoidy a upomíná v té pří- 

 čině na obrvení embrya Botliriocephalidů, ač ovšem brvy tyto 

 nevíří, což jest fysiologicky zcela pochopitelno. Též upomíná obrvení 

 toto na zajímavou Cercaria Villoti Montic. ^), kdež ovšem stojí 

 brvy tyto na přívěsku ocasním. Zajisté ale musíme přiznati obrvení 

 tomuto důležitý význam fylogenetický. 



Nejzevnější vrstva těla, na níž brvy zdají se státi, jest zřetelně 

 konturovaná dosti slabá (0*004 mm.) a v optickém průřezu bez jaké- 

 koliv struktury. Jsem však toho náhledu, že není to vlastní kutikula, 

 nýbrž že odpovídá oné hyalinní vrstvě pod porosní kutikulou ležící, 

 kterou jsme poznali u cysticerkoidu od Taenia coronula. Vlastní 

 kutikula jest asi jen zcela slabá a representována jest právě jen 

 zevní zřetelnou konturou těla a jí prostupují brvy. Druhá zřetelná 

 vrstva směrem do vnitř, jest mohutně vyvinutá 0.02 mm mocná vrstva 

 dosti průsvitná se zřetelnými roztroušenými jádry, jež zvláště na 

 zadním pólu v pravidelné řady jsou uloženy. Zde již nemůže být 

 pochybnosti, že jest to homologon oné vrstvy, již jsme u předešlého 

 cysticerkoidu za hypodermalní označili. Mohutné její vyvinutí zde 

 jest podmíněno méně mocným vylučováním kutikuly. Obě dosud 

 jmenované vrstvy jsou rovněž hnědě zbarveny a sice ubývá v optickém 

 průřezu zbarvení toho povlovně dovnitř. Naskýtá se zde ovšem otázka, 

 zda-li toto zbarvení odpovídá opravdu skutečností, aneb není-li to pouhý 

 optický klam, vzniklý následkem hnědých brv nad rovinou optického 

 průřezu stojících, což zdá se býti mnohem pravděpodobnější. Teprve 

 pod vrstvou hypodermalní nachází se vrstva svalová, jež na živém 

 exempláru jest velice přesně oddělena od vrstvy předcházející i slo- 

 žena jest z vláken svalových směrem meridionalním i aequatorialním 

 probíhajících. Skolex, jenž těsně vnitřní dutinu cysty vyplňoval, zdá 

 se, že vyznačuje se velmi dlouhým poměrně krčkem, ovšem pokud 

 se to dalo s jakousi pravděpodobností na živých exemplárech neb 

 i na preparátech zjistiti. Pro poznání správné jeho bližších poměrů, 

 jakož i též zejména pro vyšetření dalších histologických detaillů stěny 

 tělní, bylo by potřebí ovšem sérií řezových, avšak cysticerkoidy ty 

 byly již za živa konsistence neobyčejně pevné, takže se ani nedaly 

 jehlami roztrhati, ztvrdnuté pak ve směsi kyseliny chromové a octové 

 nabyly povahy takové, že veškeré pokusy obdržeti jen poněkud za- 

 chovalejší řez se úplně zmařily. Proto musí tato věc ponechána býti 



») Viz na př. Korsehelt-Heider : L. d. Entwicklgsch. p. 121. fig. 90. 



