6 Jindř. Uzel 



se nějaká čásf tykadla (při veliké vůbec křehkosti těchto zvířátek 

 jest to lehce možno), aneb že při svlékání v exuvii kus ho zůstane. 

 Stalo-li se utržení uprostřed některého článku, vzroste tento časem 

 v starou podobu, a nebyl-li to právě článek poslední, který byl po- 

 škozen, může se také ještě jeden kloub vytvořiti; stalo-li se však 

 odtržení v kloubu, naroste zase nový článek, též kloubem spojený, 

 který však nového kloubu již ne vytvořuje, ovšem ale prodlužuje se 

 tou měrou, že nabývá poškozené tykadlo délky tykadla zdravého. 

 Tak shledáváme někdy, že tykadlo o jednom toliko článku jest tak 

 dlouhé jako tykadlo druhé vícečlenné. Předmětu tomu bylo mnoho 

 pozornosti věnováno. De Geer byl prvním, který ona znetvoření 

 pozoroval. Latreille, jenž nemohl si jinak vysvětliti menší počet 

 článků jednoho tykadla, předpokládal, že tu příroda se mýlila, což 

 mu Nicolet velice zazlívá. 



U chvostoskoků vyskytují se jen očka, skupená na stranách 

 hlavy nedaleko kořenů tykadel, obyčejně na tmavé skvrně. Počet 

 jejich jest neurčitý a různý u jednotlivých rodů, a také různý u druhů 

 jednoho a téhož rodu. Na mnoze však nalézáme na každé straně sku- 

 pinu osmi oček. Mohou také scházeti u druhů, jež trvale ve tmě žijí, 

 a to zvláště v jeskyních a v dolech. 



Po obou stranách na svrchu hlavy nalézáme někdy zvláštní vy- 

 výšeniny na kůži, které buď ve dvou řadách stojí, anebo růžici tvoří. 

 Tullberg nazval je ,^organa postantennalia^^ . K čemu tyto ústroje 

 slouží, jest dosud nejasno. Nemají však nižádného vztahu k očím, 

 jak se dříve za to mělo, poněvadž se zjistilo, že vyskytují se u rodů 

 očima opatřených a také u rodů slepých. 



Ústroje ústní zkoumány byly jen u některých rodů chvostoskoků. 

 Pod svrchním pyskem nalézáme první pár kusadel, která mají na 

 konci několik zoubků a u rodu Smynťhurus a Macrotoma (dle Lub- 

 bocka [23] a Tullberga [58]) opatřeny jsou žvýkacími polštářky, 

 kteréžto však u rodu Triaena a Anura (dle Tullberga) scházejí. 

 Druhý pár kusadel má velmi dlouhý násadec, jest volný a mívá (dle 

 Olferse [33]) dvě sanice, Lubbock a Tullberg objevili u rodu 

 Smynťhurus a Macrotoma jednočlenné makadlo. Jak první tak i druhý 

 pár čelistí jsou u chvostoskoků skryty. Spodní pysk jest hluboce dvoj- 

 klaný. Olfers pozoroval též jazyk a s ním ve spojení jakási „organa 

 cochleariformia^ ^ která vykládá Oudemans (35) rovněž tak jako ■ 

 Lubbockův ^^druhý pár maxilV^ a Tullbergovy „epipharynx" 

 a „hypopharynx^^ za přívěsky jazyku (paraglossae). Dle Meinerta 



