Šupinušky země české. — Thysanura Bohemiae. 23 



bilis vyskytují se zde hojněji nežli v nižších pásmech, a Orchesella 

 alticola nov. sp. také jest zde četnější. Ostatní šupinušky jsou dílem 

 z nižších pásem, dílem z různých jiných míst po Cechách známy. 

 Jsou to Smynthurus apicaUs, na druhém stanovisku v Cechách Papi- 

 rius minutus, Macrotoma flavescens, M. plumhea, Lepidocyrtus fucatus 

 nov. sp., Isotoma palustris var. viridis^ Is. quadricoulata, Achorutes 

 armatus, Tetrodontophora gigas, Anurophorus Laricis, Lipura armata, 

 Campodea fragilis. 



Poslední pásmo, kde hlavně jen mech a lišejníky se vyskytují, 

 jest poněkud chudší pásma nejvyšší klece. Orchesella alticola nov. sp. 

 nalézá se tam v množství. Taktéž objevuje se zde Isotoma sensihilis 

 a Is. palliceps nov. sp. Z druhů pak, po Čechách rozšířených, jsou 

 tam následující : Macrotoma Jlavescens, Lepidocyrtus fucatus nov. sp., 

 Entomohrya multifasciata var. lanuginosa, Isotoma palustris var. viridis 

 (neobyčejně světle zelená), Is. quadrioculata, Is. fim,etaria, Achorutes 

 armatus a Lipura armata. 



Kdyby Krkonoše byly vyššími a věčný sníh na temenech jejich 

 spočíval, nalezli bychom tam snad známou alpskou šupinušku: Iso- 

 toma saltans Agassiz (:=z Desoria glacialis Nic). 



§ 6. O zbarveni šupinušek. 



Zbarvení šupinušek záleží u jedné části jejich v barevných šu- 

 pinách, jimiž tělo jest pokryto, kdežto u druhé tělo samo různými 

 barvami jest okrášleno. Šupiny dodávají jich tělu lesku kovového. 

 Jsou to hlavně rody Macrotoma, Templetonia, Cyphoderus, Lepido- 

 cyrtus, Sira, pak Machilis, Lepisma a Lepismina, jejichž zástupcové 

 poki-yty jsou hávem šupin. U rodu Macrotoma mají šupiny barvu 

 tuhy, u rodu lempletonia a Cyphoderus mají barvu stříbřitou s mě- 

 ňavým barevným leskem. Rodu Lepidocyrtus dodávají šupiny neoby- 

 čejně nádherného vzhledu. Tak jedni (na př. L. paradoxus nov. sp., 

 violaceus, purpureus) hrají tmavými barvami kovovými, jako: tmavě 

 purpurovou, fialovou, azurovou, zelenou, a při každém pohybu třpytem 

 novým; druzí (na př. L. lanuginosus, curvicollis, fucatus nov. sp.) 

 mají barvy světle kovové, stříbřité, podobné barvám rodů Temple- 

 tonia a Cyphoderus. U rodu Sira mají šupiny barvu rozličnou, oby- 

 čejně olovnou. U rodu Machilis zbarveny jsou často velice krásně 

 a tvoří na tmavém podkladu někdy rozličné zlatolesklé skvrny a kresby. 

 Rod Lepisma a Lepismina konečně má šupiny stříbřité neb zlaté. 



Tělo samo pod šupinami má obyčejně barvy zcela jiné. Zvláště 

 nápadná v tom ohledu jest Macrotoma flavescens. Když totiž tmavě 



