Šupinnšky země české. — Thysanura Bohemiae. 77 



tými, obyčejně dlouhými štětinami aneb klíštkami. Vidlice a trubice 

 břišní scházejí. 



I. Čeleď. Oampodeadae Lubb. 

 Dvě článkované štětiny na konci těla. Šupiny scházejí. 



19. Rod Carrvpodea Westw. 

 Štětiuatka. 



73. Campodea fragilia Meinert. 

 (=: staphylinus Westw., succinea Nic.) 



Tykadla jsou trochu delší než polovina těla, 20 — 24členná. 

 Štětiny na konci těla skoro zdélí zadku, 11 — 14 členné. Barva bílá 

 (mláďata), žlutá až pomerančová (staré exempláře). 



Vyskytuje se hlavně pod stuchlým listím, zvláště bukovým, 

 někdy také v ztrouchnivělém dříví objeví. V zimě lze ji nalézti 

 v hlíně mezi kořínky trav. 



Po Čechách všude rozšířena. 



U. Čeleď. Japygidae Lubb. 



* Žádné štětiny na konci zadku, za to však tamtéž krátké silné 

 klíštky. Šupiny scházejí. 



V Čechách není druhu sem náležejícího. 



III. Čeleď. Machilidae Grassi. 



Tři článkované štětiny na konci zadku. Prostřední z nich jest 

 velice prodloužena a asi tak dlouhá jako celé tělo. Oči jsou složené 

 (facettované), a kromě nich nalézáme ještě tři očka. Šupiny jsou 

 přítomny. 



20. Rod Machilis Latr. 



(=: Lepisma Linn., Forbicina Geoff., Petrobius Leach.) 



Křemeňák. 



V Čechách nalezeny posud tři druhy. Poněvadž však v líhu 

 uloženy byly, staly se k určení nezpůsobilými *) až na druh jeden, 

 totiž: 



') V líhu odpadávají křehké přívěsky a šupiny, které různé kresby tvoří. 

 O tom, jak výhodněji lze uchovati zástupce tohoto rodu, pojednáno v úvodu, 



