3. 

 Živočišné otisky v pásmu c^ silurského stupně C. 



Podává Jan Kušta. 



Předloženo dne 27. června 1890. 



Nejvyšší vrstvy Barrandova silurského stupně B : Příbramské 

 pískovce a droby Lipoldovy, uložené odchylně na spodních ostatních 

 vrstvách stupně 5, odděleny byly zejména Krej Čím od tohoto stupně 

 a spojeny jménem Třemošenské slepence s následujícími vrstvami: 

 břidlicemi Jinecko-Skrejskými, protože s nimi souhlasné uložení mají, 

 do vyššího pásma C. 



To jsou věci známé. 



Naproti tomu tvrdil však nedávno ještě v. Sandberger^) na 

 základě snad nějakého místního úkazu z okolí Příbramského, že zdejší 

 pískovce zcela konkordantně uloženy jsou na břidlicích etáže B, 

 kteréžto mylné mínění v nové době rozhodně vyvrací Pošepný^), 

 jenž z okolí Příbramského opětně dokázal, že řečené pískovce na 

 etáži B diskordantně jsou uloženy, že souhlasné uložení mají s bři- 

 dlicemi pásma C. s nimiž tvoří samostatné oddělení, ano samostatný 

 útvar cambrium. Totéž mínění zastává K a t z e r ve své monografii *) 

 a ve své geologii.^) 



Pošepný rozeznává v Příbramských pískovcích tyto vrstvy 

 (od zdola nahoru): 



1. Žitecké vrstvy (slepenec). 



2. Bohutínské vrstvy (tmavý pískovec). 



3. Březohorské vrstvy (světlý pískovec). 



Též podává týž autor 1. c. podrobnou mapku okolí Příbram- 

 ského se zřetelem k těmto vrstvám. 



^) v, Sandberger. Sitzg. Ber. k. baier. Akad. 1817, p. 433. 



^) F. Pošepný. Tschermaťs Miner. u. petr. Mitth. 1888. p. 175 ff. 



^) F. Katzer. Das áltere Palaeozoicuin iii Mittelbohmen. 1888. Prag. 



«) F. Katzer. Geologie von Bóhmen. 1890. p. 630—631. Prag. Posud II. díl. 



