5. 

 O glykosazinu. 



Sděluje lékárník 0. Pohl v Praze. 

 (Předloženo dne 24. října 1890.) 



Účel původní reakce naší, acetoctanu ethylnatého, alkoholického 

 amoniaku a glykosy nebyl vystižen, nevznikly sloučeniny vlastností gly- 

 kosido-alkaloidických, nýbrž estery amidoacetonických kyselin, v nichž 

 vodíky skupiny aminové nahrazeny byly radikálem cukru. Zkusil 

 jsem ještě reakci rhamnosy s aethylaceto etanem ethylnatým i alko- 

 holickým amoniakem. 



Za zcela obdobných podmínek smíšen absolutně alkoholický roz- 

 tok rhamnosy s esterem i s alkoholickým amoniakem v poměru jedné 

 molekuly cukru a dvou molekul druhých látek reagujících. Při ur- 

 čité koncentraci nastala krystalisace ; vznikly dlouhé tenké jehly, rha- 

 mnodiazinu velmi podobné, které překrystalovány byvše z methylového 

 alkoholu, byly, jakž při takových látkách k amorfnosti nakloněných 

 jen očekávati se dalo, dosti čistý. Bod tání jevily 167 — 168". 



Elementární analysa vykazovala: 



0-1947 gr látky = 0-3480 gr CO2; 0-1443 gr H2O 



rz 0-1021 „ C ; 0'01604 gr H 

 0-2343 gr látky =: 0-4612 gr CO^ ; 0-1719 gr HoO 

 = 0-1257 gr C ; 00191 gr H 



Podle methody Ludvigovy určen dusík. 



0-1956 gr. látky poskytlo 11-7 cm^ N při 734 mm tlaku = 00128 

 gr. dusíka. 



0-2532 gi'. látky poskytlo 12-5 cm^* N při 742 mm tlaku = 0-01387 

 gr dusíka. 



nalezeno 



uhlíka . 52-41 53-65 — — 



vodíka . . 8-2 8-15 — — 



dusíka . . — — 6-5 5*5 



kyslíka . . — — — — 



C.iHjoNOj žádá 

 53-66 



8-13 



5-7 

 32-51 



