Příspěvky k nauce o vývoji srdce annulatův. 157 



s líčením, jak je podává Wilson o původu cévy břišní. Ta skutečné 

 vzniká ze všech cev nejdříve, avšak nikoliv hned jako dutina, nýbrž 

 objeví se nejdříve zthištěnina splanchnického mesoblastu, postrádající 

 vůbec dutiny; jest to sohdní provazec, táhnoucí se v střední čáře 

 břišní, jehož elementy buněčné epitheliálně sestavené přikládají se 

 těsně ku stěnám hypoblastu. Stěna této ztluštěniny se i rozšíří na 

 ' právo a na levo a tehdy teprve jeví se nezřetelný sinus mezi ní a 

 hypoblastem. Později obrostou stěny buňky splanchnické tento sinus 

 a céva stává se samostatnou, probíhajíc volně v dutině tělesné. Tak 

 možno vystihnouti cévu tu již v mladých embryích lumbricidů ve 

 stadiích, kde ústa nalézají se zcela na přídě těla, terminálnč (obr. 6 w). 



Céva tato naplněna jest již tekutinou krevní, avšak zde bez- 

 barvou; stěny cévy jsou velmi tenké, avšak hojně pokryté jádry, 

 kdežto stěny buněčné nelze za živa nijak rozeznati. Céva v tomto 

 stadiu jest na přídě zcela zúžená, rozšiřuje se ponenáhlu na zad- 

 O hřbetní a postranních cévách není v tomto stadiu ani stopy. Teprve 

 daleko pozdější stadia, kdy embrya jsou v přídě zcela dobře segmen- 

 tovaná, když mesoblast rozšířil se zcela až na hřbetní stranu: tehdy 

 jeví se současně i cévy postranní i srdce živě pulsující. Dle všeho 

 cévy postranní hrají při tvoření srdce úlohu sprostředkující. V prvých 

 dobách vývoje srdce nelze se o tom přesvědčiti, avšak poměry dále 

 na zad nasvědčují, že tomu tak jest. Celkový pochod tvoření srdce 

 jde od přídy na zad, t. j. v předních segmentech je srdce starší, než 

 na zad a tudíž jest srdce v segmentu prvním č. hlavě nejstarším. 



Vidíme na obr. 6., že céva břišní sahá až ku přídě těla, přiklá- 

 dajíc se ku stěně stomodaea. Zde patrně obroste z pravé a levé 

 strany cévami postranními stomodaeum, dávajíc tak podnět ku tvo- 

 ření cévního kruhu jícnového. Splynutím těchto obou oblouků na 

 hřbetní straně těsně před zauzlinou mozkovou vzniká srdce v hlavě 

 (obr. a 2. 3. 1.) Tyto oblouky cévní sprovázejí nervové kommissury 

 jícnové souběžně, jak znázorňuje obr. 2. 



Tímtéž způsobem povstaly zajisté také oblouky cévní v 2., 3., 

 4. atd. segmentu tělním a splynutím jich srdce. To ukazuje obr. 3. 

 2., 5., 4.) Tyto oblouky cévní pravidelně probíhají těsně před disse- 

 pimenty u všech pozorovaných druhů, totiž AUolohophora foetida, 

 putra a trapezoides. 



Kdežto však v segmentu 1,, 2. a 3. představuje srdce cévu 

 zúženou a rovnající se v tom ohlede cévě břišní, jeví se v segmentech 

 dalších vždy naduřelým právě ve středu segmentů, jak jasně ukazuje 

 obr. 3. 



