170 J- Velenovský 



Z té větévky list neb postranní osa. Později zjeví se pod vrcholem 

 blíže neb dále malý hrboulek (c). Tento hrboulek rychle mohutní, 

 vyvýší se a mezi tím, co sama osa c vzrůstem se opožďuje, vyvine 

 se z hrboulku původního statně založený list d. Poněvadž sám list 

 jest i se svým řapíkem mnohokráte větší než osa, na níž vzniknul, 

 činí pak na nás celek dojem, jakoby osa c vynikala z base řapíka 

 listu d, 



Někdy vzniká listový hrboulek na postranní větvi 6 c na samé 

 špičce, takže se skoro zdá, jakoby postranní větev v dichotomickou 

 vidlici se chtěla rozděliti. Vzrůstem dalším ale hrboulek listový od 

 vrcholového hrboulku se oddálí a vyvine se v list. 



Jen málo případů jsem nalezl, kde ostane list na ose jedno- 

 duchým nenesa na basi výrostku „adventivního" (obr. /). Obyčejným 

 jest, že hned po vyniknutí postranního hrboule nový list se tvoří 

 pod vrcholem osním. Nejspíše ještě zůstává první list na postranní 

 větvi bez basalního výrostku — ač ne vždycky. 



Sem tam vyškytá se i ten případ, že první list na postranní 

 větvi srůstá něco málo s osou mateřskou a osa dceřinná pak vyniká 

 pod listem tímto přímo z osy mateřské. 



Takto a ne jinak mohl jsem viděti a rozuměti rozvětvování 

 rhizomů Pteris aquilina. O adventivních pupenech dle toho všeho 

 zde vlastně nemůže býti ani řeči, nebot vzniká-li tu domnělý adven- 

 tivní výrostek c e dříve než list, měli bychom tu tedy podivuhodný 

 případ adventivního pupenu, jenž dříve se tvoří než list, na němž 

 má seděti — ponětí tudíž zcela protimyslné. 



Druhá námitka proti adventivnosti pupenů těchto jest dále ta, 

 že zde ony postranní větve „adventivní" vesměs všude a pravidelně 

 se objevují, že život rostliny podmiňují, neboť není tu jiného způ- 

 sobu rozvětvování než právě tohoto. Pojem adventivnosti tu tedy 

 odpadá a nejsou tedy větve ony totožné s nahodilými pupeny ku př. 

 na listech Cystopteris, Asplenium a j. Kdybychom tu chtěli adven- 

 tivnosť pupenů přijímati, byl by na př. celý rhizom obr. 1. mnoho- 

 násobně kombinovaným adventivním prýtem, neboť i osa a byla by 

 adventivní k listu svému /). 



Další námitka proti obvyklému výkladu jest tato: Nezřídka 

 vidíme i na prvním listu na postranní větvi (o, t, A;), nový výrostek 

 „adventivní". Protože list první na postranní větvi vždy padne k ose 

 matčinné, jest tu osa o adventivním prýtem k listu i. Nyní ale týž 

 list i má na basi nový prýt fc, tedy týž list na basi svého řapíku 

 utvořil jednou adventivní prýt na zevnějšku a po druhé druhý 



