172 J- "Velenovský 



Rhizomy zde popsané mohou se ale přeměniti v rhizom listo- 

 nosný. To děje se tím, že konec některé větve značně tloustne a 

 pod špičkou jeho tvoří se hrboulky, jež vzrostou v listy. Tak ku př. 

 větev b vzrostla v listnatý rhizom a. Mezi listy tohoto rhizomu těsně 

 sestavenými vyrůstají pak nové větve bezlisté tenké. Někde se zdá, 

 že větve tyto vynikají z base toho kterého listu, ale obyčejně bychom 

 určitě říci nemohli, že ten neb onen výhonek k jistému listu náleží. 

 Vyniká zkrátka z osy tak jako poboční pupeny e na ose c 



O tom, že bezlisté větve zde jsou pravými osami, nelze pochy- 

 bovati již proto, že v listnaté osy přecházejí, máme tu ale památný 

 případ rhizomu úplně bezlistého. Dali-li bychom za pravdu těm, 

 kdož vykládají postranní výhonky Pteris aquilina a StrutMopteris co 

 adventivní, byly by i u Nephrolepis naší bezlisté větve adventivními, 

 ačkoliv nikde z basí listů nevynikají. Tyto adventivní rhizomy mají 

 ale ještě tu podivnou vlastnost, že nesou opětně postranní adventivní 

 pupeny, jež v poboční větve vyrůstají, čili rovnají se úplně kompli- 

 kovanému rhizomu Pteris aquilina. 



Ano analogie bezlistých rhizomu Nephrolepis s Pteris aquilina 

 jest totožná, neboť osa se tu rozvětvuje samostatně bez orientace 

 k listům, protože tu žádných listů vůbec není. A tam, kde se konec 

 větve přemění v rhizom listnatý, i-ozvět,vuje se tento listnatý rhizom 

 znovu bez ohledu na listy týmže způsobem jako rhizom bezlistý. Zde 

 tedy zcela jasně vidíme, že neprávem také u Struthiopteris nejasné 

 postavení postranních rhizomu vztahuje se k basím řapíků listových. 

 Musíme si to celé představiti tak, že se tělo celé kapradiny jeví co 

 samostatné individuum, že bud v určitém neb v neurčitém pořádku 

 se rozděluje a rozvětvuje a na rozdělených částech co podřízené zevní 

 údy v rozličném spořádání sedí listy. 



Tento výklad jest ovšem úplným opakem toho, který nás učí, 

 že postranní větve jsou buď adventivními splodinami na listech neb 

 splodinami úžlabí určitých listů (tedy vlastně opět vázanými splodi- 

 nami listu). Podle tohoto výkladu jest na rhizomu kapradin list to 

 první důležité a větev postranní teprv druhotným útvarem listu. 



Prohlédneme-li si konečně rhizomy obecné Struthiopteris germa- 

 nica (tab. II. obr. 3.), shledáme, že v podstatě zde máme totéž, co 

 u Pteris aquilina a popsané Nephrolepis. 



Na listnatém rhizomu jsou listy v přehustém pořádku sestaveny 

 a řapíky listů dlouho po odumření listu živé vytrvávají, takže celý 

 statný rhizom není nepodoben nějaké šupinaté šišce. Z těchto rhi- 

 zomu vynikají mezi listy poměrně tenké výhonky (cř), jež silně se 



