230 O Pohl: Příspěvek k poznání cyklamosy. 



tované látky vylučuje identitu s neaktivnou synanthrosou a levulinem 

 a se silně na levo otáčejícími ( — 34—50°) inuliném, sinistrinem, tri- 

 ticinem a irisinem. Menší otáčivost ze suchých hlíz připravené cy- 

 klamosy mohla by se též odvoditi ze znečištění její glykosou, která 

 povstala rozkladem cyklaminu, od kterého lze cyklamosu nesnadno 

 odloučiti. 



Použití jen zdravých, oloupaných čerstvých hlíz, pak srážení 

 horkým absolutním lihem a dlouhé stání ve tmě, opětné v lihu roz- 

 puštěné sraženiny před dalším spracováním, poskytly rozhodně čistší 

 íátku a lze tedy pokládati otáčivost 



neinvertované látky . . = — 16*342 



a invertované látky . . z=. — QVÍ ^ ^ 

 za nejsprávnější. 



Rychlé zbarvení původní látky resorcinem a kyselinou solnou 

 za studena poukazovalo již předem na přítomnost levulosy. Vodou 

 a kyselinami invertována tekutina silně redukující i za studena Feh- 

 lingův roztok, sražena fenylhydrazinem vroztoku s kyselinou octovou, 

 poskytla osazon, jenž otáčel na levo a který tál při stupni, nejbliž- 

 ším bodu tání osazonu levulosy, tak že lze za produkt inverse cy- 

 klamosy považovati levulosu. 



Nebylo mi možno v té práci bohužel pokračovati, neboť nelze 

 nyní v žádném obchodu větší množství hlíz získati. 



Laboratoř chemie organické při vysoké Škole technické. 



