234 Jan Kušta 



mamuta a soba na Jenerálce v Šárce a velmi hrubý kamenný nůž 

 nalezený v řečišti Labe u Děčína." 



R. 1887. píše K. Čermák ^): „V naší vlasti není úplně zjištěno, 

 že tu žil Člověk za doby kamenné (rozuměj : starší kamenné =: dilu- 

 vialní), než i zde souditi se dá, že při bedlivém pátrání na věci toho 

 stáří se častěji uhodí, protože jeskyně Býčí skála, Vejpustek a mnohé 

 jiné na Moravě jasné podávají svědectví, že tam žil již tehda nějaký 

 národ. Velmi vzácné jsou pozůstatky pravěkého lidstva v hlíně cihlář- 

 ské." Eoku 1890. tyto dni píše Dr. L. Niederle '^): „Že člověk žil 

 v Čechách již v době diluvialní, jest tuším po nálezu Sudslavském 

 Woldřichem výborně prozkoumaném, prosto pochyby." 



Kamenných starožitných nástrojů a zbraní nalezlo se i v Čechách 

 dost. Avšak ty pocházejí již z mladší kamenné doby: z útvaru allu- 

 vialního. Mezi uváděnými nálezy pazourkových nástrojů čtu n. p. 

 Dobroměřice u Loun. Dle všeho jest to asi onen nožík, jejž jsem 

 v popelnici odtud pocházející nalezl, když jsem ještě zůstával v Lou- 

 nech. Dále citují se v českých archaeologických spisech pazourkové 

 nástroje od Konotop. Ty mi byly odtud jednou dodány ^mám ještě 

 několik kousků ve školní sbírce) a vyrobeny jsou z porcelánového 

 jaspisu, který se vyskytuje za Louny na úpatí Středohoří. Dále uve- 

 dena budiž křemenná šipka od Nov. Domů z Křivoklátská, již umě- 

 leji zhotovená, kterou jsem odtud obdržel a pazourkový nůž, nalezený 

 na „Hlaváčově" u Rakovníka, kde býval v pradávných dobách hrad. 

 Na obou těchto nalezištích vyskytuje se diluvialní štěrk, s jehož 

 vrstvami však tyto nástroje nejsou současné. 



Pazourkové nástroje vykopány byly taky na př. v jedné chmel- 

 nici u Kněževsi blíže Rakovníka spolu s pohanskými popelnicemi. 

 Jak snadno rozeznají se takové neolithické pazourkové nástroje již 

 barvou povrchu svého od podobných předmětů palaeolithických dilu- 

 vialních! Tyto mívají skelný lesk, potaženy jsou vrstvičkou uhličitanu 

 vápenatého a pokryty jsou často dendrity. 



O hlazených mlatech kamenných, které pocházejí z doby mnohem 

 mladší než jest diluvium a které se i v okolí Rakovnickém nalézají, 

 zmiňovati se nebudem. 



Kamenný mlat ze zkřemenělého dřeva, který Vocel ve svémi 

 Pravěku p. 9. uvádí od Domaušic, jest úlomek palmacitu, vyplaveného ^ 

 z Peruckých vrstev, které jsou uloženy v krajině této pod opukou. 



') Čermák. Pravěk lidstva evropského p. 33. a 38. Mat. lidu 1887. g^ 



^) Dr. L. Niederle. Příspěvky k anthropologii zemí českých. 1891. p. 15. 



