60 



Islænderen Bjarne He.rjulfsøn blev paa Rejsen derover 

 forslaaet vester efter i Havet og opdagede da store Lande Vest 

 for Grønland, dog landede han ikke her, men søgte tilbage til 

 Grønland. Mange Islændere toge endnu herover i de paa- 

 følgende Aar. 



Leif, en Søn af Erik den Røde, foretog en Rejse til 

 Norge , hvor han tilligemed sit Skibsmandskab antog den 

 christne Tro, og Olaf Tryggvesøn overdrog ham da at 

 forestaa Christendommens Udbredelse i Grønland. Leif vendte 

 i Aaret 1000 tilbage til Grønland, hvor Christendommen meget 

 hurtigt udbredtes, men Folkets Sæder og Skikke forbleve endnu 

 i mange Aar derefter hedenske ; Sagaerne fortælle saaledes om 

 Udryddelsen af hele Slægter paa Grund af Blodhævnen. Samme 

 Aar drog Leif ud for at opsøge de Lande, som Bjarne Her- 

 julfsøn havde seet vester ude i Havet, hvor han, foruden de 

 af Bjarne opdagede Lande, fandt Vinland. 



Hans Rejse efterfulgtes af mange andre, og adskilhge For- 

 søg bleve gjorte paa at anlægge Colonier i Vinland. Der er 

 Sandsynlighed for, at saadanne bleve anlagte, og at der har 

 været drevet Handel fra Vinland til Island og Grønland indtil 

 Midten af det 14de Aarhundrede, men Oldskrifterne ere meget 

 sparsomme med Meddelelser herom. 



Skjøndt Colonien i Grønland ikke var større end en Tredie- 

 del af et Bispedømme, fik den dog, paa Grund af den lange 

 Afstand fra andre Lande, i Aaret 1126 en fast ansat Biskop. 

 Bispestolen blev oprettet ved Gardar i Bunden af Einarfjorden. 



Colonien antog de islandske Love, der, ligesom paa Island, 

 forestodes af en Laugmand. Den første Laugmand var Erik 

 den Røde, og efter ham boede Laugmændene paa dennes 

 Gaard Brattahlid. 



Colonien var delt i to Distrikter eller Bygder, der hed 

 Østerbygd og Vesterbygd; mellem disse laa store, øde, ube- 

 boede Strækninger. Østerbygden var mest befolket; her laa 

 Laugmandsboligen og Bispestolen, 12 Kirker, hvoraf den ene 



