67 



gerdlugsuatsiak (paa К le ins c li midt s Kaart 60V2° n. Br.). 

 Disse Steder ere tildels ikke mere beboede, men bruges kun 

 som Overvintringssteder af dem, der besøge Ilua. 



De nordligste Steder ere i det Hele taget de mest beboede, 

 idet Befolkningen sønderpaa tager stærkt af paa Grund af Sult 

 og Sygdomme. Innk kjender imidlertid ikke Antallet af Huse 

 og Mennesker i de nordligere Egne , da han ikke selv har 

 været der. 



1 Løbet af Sommeren skal Kysten som oftest kunne be- 

 fares med Konebaad, da Isen paa denne Aarstid ikke frembyder 

 nogen væsentlig Hindring derfor. Der sees ofte isfrit Vand ud 

 for Kysten , men for det meste ligger Isen dog længere ude, 

 om den end ikke kan sees fra Fjeldene. Fra Umivik og syd- 

 efter gaar Isen bort ved tredje Tænding af Maanen efter den 

 korteste Dag (altsaa Marts) og kan da ikke sees fra Fjeldene; 

 samtidig indtræffer Dønning, og Havet kan endog være i stærkt 

 Oprør, saa at Isen paa den Tid maa være aldeles borte længere 

 ude; den kommer dog igjen ved fjerde Tænding og ligger da 

 til Udgangen af femte Tænding. Storisen kommer i det Hele 

 taget meget forskjelligt, saa at der kan hengaa flere Aar, uden at 

 der sees Is langs Kysten ; kun med Paalandsvind kommer den 

 da ind til den. Om Efteraaret kan Havet være i stærkt Oprør, 

 men. selv om Isen ikke tidligere bar været ved Kysten, kommer 

 den dog dertil ved den korteste Dag eller i Løbet af første 

 Nylænding. 



Om Vinteren tillægges Fjordene med Is , hvilket ogsaa for 

 en Del er Tilfældet med Strækningerne indenfor den Mængde 

 Øer og Skjær, der paa de fleste Steder findes langs Kysten; 

 men, hvor saadanne ikke findes, er Havet kun tillagt, naar 

 Isen ligger udenfor Kysten, og den bryder op, saasnart der 

 kommer Fralandsvinrl. Islægningen begynder ved Nytænding 

 efter den korteste Dag, og man kan være sikker paa, at Vinter- 

 isen bryder op \ed tredje Tænding. 



Kyststrækningen indtil Tingmiarmint kan i Almindelighed 



