151 



lave. Fjeldene ere aldeles uøgne for Vegetation, og det 

 højeste Fjeld, der her findes i lang Omkreds, nemlig Kipin- 

 gajak-Fj eklet, er ikke mere end ITOO'højt, medens de øvrige 

 Fjeldknpler langs Stranden kun ere 7 à 800' høje. Sneen laa 

 ned til ^ andgangen i Kløfterne og Dalstrøgene, selv naar disse 

 vendte lige mod Syd ; men vi havde ogsaa i Midten af Juli 

 Frost om Natten , saa at Vandløb og Smaasøer om Morgenen 

 vare dækkede med Is. 



Der fandtes mange Ruiner fra tidligere Beboelse paa den 

 O, hvorpaa vi opholdt os. Jagten paa Sælhunde var ogsaa for- 

 trinlig her i Sundet. Vor ene Kajakmand traf udenfor Sundet en 

 bjørn, og, da han først tvivlede om, at han kunde buxere den 

 ind til Land paa Grund af den stive Kuling, jagede han den 

 fra Kajakken i denne Retning. Da han imidlertid blev bange for, 

 at den skulde undslippe ham, angreb han den og dræbte den 

 med sin Lændser. Der blev stor Jubel, da han kom buxerende 

 med den, og alle bombarderede Bjørnen under Glædeshyl med 

 Stene for at gjore deres Ret til Part i den gjældende. Alle 

 vare med til at hale den op paa Land og flense den, badende 

 sig i dens Blod og glædende sig over dens 5" tykke Lag Fedt. 

 Stort var Fraadseriet i den utrolige Masse Bjørnekjød, som for- 

 tæredes i de nærmest paafølgende Dage. Sælhundekjød gad man 

 ikke mere se til, og Grønlænderne gjorde sig næppe nok den 

 llejlighed at gribe Riflen for at skyde de nysgjerrige Sælhunde 

 lige ud for vor Teltplads. 



Da Graah i sin «Lndersøgelsesrejse til Østkysten " S. 51 

 har draget i Tvivl, om Giesecke paa sin Rejse er kommet 

 til Østkysten, saa har jeg, ved at følge Giesecke's Dagbog, nøje 

 undersøgt, hvad Vej han er rejst, og er da kommet til Over- 

 bevisning om, at han rigtignok ikke — som han skriver — er 

 laget gjennem Ikerasarsuak, ej heller er kommet til Aluk, men 

 at han er rejst gjennem Ikek og Kipisako og netop har været 

 udenfor paa Østkysten. 



