162 



momentant ned fra Fjeldene , for strax igjen at afløses af den 

 lavere Temperatur. 



Ved A luk traf vi atter, som omtalt, sammen med en Hed- 

 ningebaad. Heller ingen af dennes Besætning eller de med- 

 følgende Kajakmænd kunde jeg faae til at følge os. Min Besæt- 

 ning, som allerede ved Nunatsuk havde borttusket alle ikke 

 strængt nødvendige Klædningsstykker og Gjenstande for Kasi- 

 giak-Skind og Bjørneskindsstumper, blottede sig nu i den Grad, 

 at de kun beholdt nogle daarhge Klædningsstykker tilbage paa 

 Kroppen. 



Stærk Taage og Regn forhindrede os i at se, hvor tæt 

 Isen var beliggende paa Strækningen herfra til Kangerajuk; 

 vi gik derfor ind igjennem det smalle Sund mellem Kekertat- 

 siak og Fastlandet. Paa hele Strækningen mellem Nunatsuk og 

 Bugten Syd for Kangerajuk træder Isen saa godt som lige ud 

 til F(ysten; foruden at der her er 4 større og 7 mindre Isbræer, 

 seer man Isen mange Steder hænge ud til Ilanden af de ikke 

 høje, men lodrette Klipper. 



Bræerne have alle et meget vildt, forrevent Udseende med 

 Revner paa Kryds og tværs. Højden af Bræendernes Brudflader 

 over Havet varierer vel mellem 25 og 100 Fod. Heidningerne ere 

 meget forskjeUige, jeg antager mellem o og 4.э°, og de største 

 Heldninger findes paa de smaa Bræer. Flere Steder saae man 

 i Bræerne Porte , omkring hvilke der fandtes halvcirkelformede 

 Revner med Porten som Centrum. En af de mindre Bræer 

 naaede kun med sin halve Brede ned til Sundet , hvorover 

 den havde en lodret Højde af c. 25', den øvrige Halvdel hvilede 

 c. 100' over Sundet paa den stejle, glatskurede Klippeside, over 

 hvilken man kunde se , at den kalvede , thi paa dens Ende- 

 flade , der var c. 40' høj , saas ttere Steder friske Brudflader. 

 Rigtignok kalve de fleste af de herværende Bræer, men den 

 Mængde Isfjelde, som laa her i Sundet og i Bugterne, vare 

 for store til, at de kunde hidrøre derfra; de maa være førte 



