172 



en meget høj Endemoræue og snoer sig under en stor Held- 

 ning ned mellem Fjeldene. 



I det Inderste af Iluafjordens Arm, Kangerdluk, udmunder 

 en temmelig stor Bræ, der har en Bredde af 3500' og kommer 

 ned gjennem et Dalstrøg, i hvis Baggrund man seer flere 

 Fjeldtoppe. Den har store Side- og Endemoræner, og mellem 

 disse og Bræen strømmer der Elve gjennem en smal Sandslette 

 til Fjorden, hvis Bund falder tør ved Lavvande. Herfra findes 

 en meget bekvem Overgang til Tasersuak i Tasermiut. Efter at 

 man er steget noget over 600' tilvejrs, kommer man til en 

 stor, græsbevoxet Slette, der gjennemstrømmes af en bred Elv, 

 som kommer fra en betydelig, meget kløftet Bræ midt i Dal- 

 strøget. Bræen kommer fra Nordsiden af Dalen og har dannet 

 en stor Endemoræne. Dalens højeste Punkt ligger kun 1000' o. H., 

 medens de 2 Dalstrøg fra Kangikitsok naa til 1800' o. H. 



Sundet Torsukatak er paa begge Sider begrændset af 

 høje, bratte Klipper, ved hvis Fod der ofte findes mægtige, 

 grøntbevoxede Stenras. Paa Fastlandssiden hæve Fjeldene sig 

 til over 4000 Fods Højde i flere Rækker sønderrevne Fjeld- 

 kamme, der ere adskilte ved store Spalter, og paa den modsatte 

 Side af Halvøen sænke Fjeldene sig jævnt med stærkt forvittret 

 Overflade til Havet. 



Øen Nu nar SU a к er høj, og dens Sydside har samme Ud- 

 seende som de omtalte store Øers sydgaaende Forbjerge. Toppen 

 bestaar af mægtige, løse Klippeblokke. Paa dens vestre Side, 

 der dækkes af lave Øer udenfor, findes et ret frodigt bevoxet 

 Stykke Underland. 



Alle Øerne herfra til Nanortalik ere meget lave og 

 have afrundede Former. Ligeledes er Fastlandet indenfor ofte 

 lavt; det eneste betydelige Fjeld langs denne Kyst er det bratte, 

 takkede N a ti ne к (Natsingnak?), der er 3800' højt. 



I det Indre af Tasermiut (omtalt S. 132 — 136) udmunde 

 to større IJræer. Den svdligste af dem kommer under en ringe 



