176 



Strækningen Syd for en Linie mellem det Inderste af Tasermiut 

 og Kangerdlugsilatsiak-Fjorden M- 



Medens der paa F'astlandet fmdes Bræer overalt mellem 

 Fjeldene, ere de naturligvis sjeldnere paa Øerne, og de største, 

 jeg der har seet, ere paa Chr. IV's ved Tasiusak kingiia og 

 Kardlortaut. 



Som Udgangspunkt for medfølgende Kaart har jeg antaget ^ 

 Julianehaabs Længde for at være 46° O' 44" Vest for Greenwich 

 efter Captain Graah's Bestemmelse. Den Del, som ligger 

 Nord for Julianehaabs Brede , er for største Delen kaartlagt i 

 1876 og er omtalt af Steenstrup i »Meddelelser om Grøn- 

 land" , Hefte 2, Side 30. Paa denne Del af Kaartet er der 

 derfor kun foretaget Suppleringer og mindre Ændringer. 



Syd for Julianehaabs Brede har jeg været nødt til at basere 

 Kaartet paa astronomiske Bestemmelser, nemlig Breder og Azi- 

 muther; thi, da Grønlands Sydspids er et højt og vildt Bjerg- . 

 landskab, har jeg, for ikke at være tvunget til mange Stationer, 

 ofte kun kunnet skære til et enkelt, tidligere bestemt Punkt. 

 Som Basis for Kaartlægningen fremtræder altsaa Brederne . der 

 ere fundne ved circum-meridiane Højder af Solen og ere obser- 

 verede med Pistorsk Cirkel over kunstig Horizont. De ved 

 Brede bestemte Steder ere ved Triangulering forbundne med 

 høje Fjelde, hvorfra jeg har kunnet maale Azimuth til tid- 

 ligere bestemte Punkter. Fra disse direkte eller indirekte ob-^ 

 serverede Steder har jeg da indskaaret Omegnens kjendelige 



^) Vistnok maa man meget nordligere for at finde Indlandsisen, mulig 

 nordenfor Julianehaabs Brede; thi jeg har idetmindste hverken iaar 

 eller i de tidligere Aar, jeg har været i Julianehaabs Distrikt, seet Ind- 

 landsis sydligere, skjøndt liere gode Udsigtstjclde have været bestegne. 

 Den nærmeste Del af det Indre har viist sig som Fjeldlandskaber med 

 mægtige, mellemliggende Bræer, medens den fjernere har havt Udseende 

 af nmaadelige sneklædte Bjergpartier. 



I 



