177 



Fjelde. Paa Basis af 2 ved Brede og Azimulh bestemte Punkter 

 liar jeg- dannet Triangelnet. 



Detailtegningen er ofte udført ved at supplere Croquiser 

 med Sigter, hvis Afstande ere fundne ved Hjælp af Udsigts- 

 fjeldets llojde — der for det meste er maalt baade terrestrisk 

 og ved Barometer — i Forbindelse med Depressionsvinklen til 

 Øer, Fjorde og Sunde, hvis Vandlinie var synlig. Større Dele 

 af de ydre Kyststrækninger (f. E\. fra Julianehaab til Nanortalik) 

 ere alene aflagte efter Croquiser, som paa Hejserne ere tegnede 

 fra Baaden ved Hjælp af Compas og Uhr og derefter indtegnede 

 mellem de observerede Steder. 



Til de terrestriske Maalinger er anvendt en lille Theodolit 

 og et Stampfersk Niveller-lnstrument med Mikrometerskrue. Til 

 Længderne er benyttet et Lommechronometer , men Længde- 

 dilVerentserne ere kun undtagelsesvis anvendte til Kaartets Af- 

 lægning, nemlig naar ingen anden Stedbestemmelse havdes. 

 Resultaterne af de astronomiske Observationer ere optagne i 

 efterfølgende Tabel Side 191 — 192. Ved Opmaalingen og Højde- 

 bestemmelserne er forøvrigt gaaet frem efter den i <iMeddelel- 

 serne" tidligere beskrevne Maade^). 



Det medfølgende Kaart er en formindsket Copi af de til 

 Søkaartarchivet afgivne Originalkaart for 1880 og 1881. 



Til denne geographiske Fremstilling af Grønlands sydligste 

 Del skal jeg her føje de Oplysninger, som min Ledsager, Can- 

 didat Sy low, har leveret mig om Mærker efter Isens tid- 

 ligere s tørre Udbredelse og om Bjergarterne i de 1881 

 berejste Egne, samt en af mig samlet Fremstilling om Stor- 

 isens Udbredelse i Da visstrædet samme Aar, 



^) Iste Hefte Side 22 og 2det Hefte Side 117. 



VI. 12 



