22 



Miles Afstand, selv ved Kysterne udenfor Fjorden og i Havnen 

 ved Jakobshavn, som dannes af en lille, smal Fjordarm. Dette 

 Oprør i Vandet kaldes af de Danske i Grønland «Kanel» og 

 optræder meget stærkt i Havnen ved Jakobshavn, hvor det om 

 Vinteren , naar Vandet er belagt med Is , og Disko Bugten er 

 tillagt, pludselig kan oprive Isen over hele Havnen, saa at den 

 kommer i en stærk Bevægelse, og store Stykker skrues derved 

 ovenpaa hinanden. At denne «Kanel» staar i Forbindelse med 

 Isbræens Kalvning, har længe været paaviist, men Grønlænderne, 

 som ere tilbøjelige til at lægge noget overnaturligt til Grund 

 for alt, hvad de ikke forstaa, have tilskrevet det en underjordisk 

 Forbindelse mellem Havnen og Isbræen, hvor Aanderne fra 

 Indlandsisen husere. Forklaringen af dette Phænomen er maaske 

 nærmest den, at Bølgerne, som dannes i Fjorden ved Kalv- 

 ningen, brydes mod Isfjeldsbanken i Mundingen af samme og 

 slaaes herfra tilbage mod Land, hvorved Vandbølgen stemmes 

 op i den snævre og lidet dybe Havn og foraarsager der en 

 pludselig Stigen af Vandstanden og en frem- og tilbagegaaende 

 Bølgebevægelse. Denne Vandbevægelse kan ogsaa undertiden 

 være meget svag og er da sandsynligvis foraarsaget ved et 

 Isfjelds Kalvning i Fjorden eller paa Banken. Man vil altsaa 

 ved hin stærke Bevægelse i Vandet kunne komme til Kundskab 

 om, hvor hyppigt Kalvningerne finde Sted. I Vinteren 1879 — 80 

 kalvede Isbræen saaledes ialt 4 Gange, nemhg den 13deNovbr., 

 den 2den Decbr., den Ilte Decbr. og den 5te Januar. 



Foruden ved Jakobshavns Isbræ træder Indlandsisen 

 paa 3 Steder her i Nærheden ud til Havet, men ingen 

 af disse Bræer bevæger sig med nogen synderlig Hastighed, og 

 de producere kun smaa og faa Isfjelde. Det ene Sted er i 

 Fjordens nordostlige Arm, Sikuijuitsok , og de lo andre ere i 

 Bunden af den sydostlige Fjordarm , Tasiusak , i Isbræerne 

 Sarkardlek ug Aiangordlek. Til disse lo Bræer kommer man 

 na-rmt'sl igjennem Tasiusaks sydligsle Arm forbi Akiamiul, 

 llngorsivik og Kavdlimall-nuna, som belyder «de Danskes 



