27 



i September og kan da være saa stærk, at man ved Isfjordens 

 sydlige 14nt har Vanskelighed ved at ro op imod den. I 

 Mntermaanederne er den største Hastighed, jeg har maalt, 0.71 

 Knd. i Timen. 



For at komme til Knndskab om, hvorvidt denne Strøm ved 

 udgaaende Tidevande fører mere fersk Vand med sig end ved 

 indgaaende N'ande, bestemte jeg Vægtfylden og derved Salt- 

 holdigheden af Vandet ved Jakobshavn og Kingigtok hver 

 2den Time paa Dagen, samtidig med, at jeg noterede, om 

 Vandet var stigende eller faldende. Prøverne toges alle i Over- 

 fladen og bestemtes ved Dr. Meyers Aræometer. Resultaterne 

 findes opførte i Tab. I, som viser, at Saltholdigheden varierer 

 ved Jakobshavn fra 3.25 pCt. til 3.46 pCt. og ved Kingigtok fra 

 3.28 til 3.41 pCt., men der kan ikke spores nogen Regelmæs- 

 sighed i Forandringerne ved stigende og faldende Vande. Den 

 fundne \'ariation hidrører snarere fra. om Isfjelde og mindre 

 Kalvis have ligget i større eller mindre Afstand fra Observa- 

 tionspladsen. 



Dybden i I s fjorden er det, paa Grund af Vanskelig- 

 hederne ved at passere denne, ikke let at faae fuldstændige 

 Oplysninger om; det er kun lykkedes at faae Lodskud paa de i 

 Kaartet angivne Steder. Efter disse er Dybden midt i Mundingen 

 af Fjorden 240 Favne. Paa Isfjeldsbanken er det umuligt at 

 komme til at lodde, men Dybden maa mindst være 130 Favne, 

 thi paa denne Dybde opmaalte jeg, som nedenfor skal nævnes, 

 et Isfjeld, der af en Storm var sat paa Grund ved Kysten 

 udenfor Jakobshavn efter at være passeret over Isfjeldsbanken. 



Samtidig med disse Lodskud toges Observationer over 

 Saltholdighed og Temperatur i for skj eilige Dybder. 

 I de efterfølgende Tabeller betegner 1 det Sted udenfor Isfjorden, 

 hvor Dybden er Hi3 Favne; 2, 3 og 4 de tre Lodskud i JMun- 

 dingen af isljorden, lienholdsvis paa 140, 200 og 240 Favne; 

 Ô, 6 og 7 Lodningerne i Tasiusak, nemlig 5 i Sundet til Keker- 

 tarsunguit. (i ved I ngorsivik, og 7 ved Sarkardlek-lsbne. 



