92 



Is have hidrørt fra et Isfjeld, der kort i Forvejen er gaaet i 

 Stykker ; thi saa lav en Temperatur som -f- 3° kan der i Juli 

 Maaned kun findes i det indre af et Isfjeld. Ganske interessant 

 er den Forskjel, Bræ-Isen viser i sine ydre Forhold ved 0° og 

 ved Temperaturer under 0°. Medens den nemlig ved 0° er 

 glasagtig amorph , og Luftblærerne ere afrundede , saa har den 

 ved en Temperatur under 0° et krystallinsk Udseende, og Luit- 

 blærerne ere flade og mere skarpkantede, og, da Isen, som oven- 

 for viist, trækker sig sammen, naar Temperaturen synker under 

 0°, opstaar der en saa voldsom Spænding i de luftfyldte Rum, 

 at selv et Tryk med en Naal er tilstrækkeligt til at sprænge et 

 større Stykke Is i mindre Stykker, der med et explosionsagtigt 

 Knald kastes langt bort. Denne Spænding viste sig ogsaa ved 

 mine Forsøg over Temperaturen i Isfjeldene, idet det ved større, 

 pludselige Temperaturforandringer næsten ikke var muligt at 

 bore i den, da Hullet skød sig sammen og derved dels krum- 

 mede Borestangen, dels forhindrede Boremelets udtagelse. Ved 

 en saadan Lejlighed, da jeg forgjæves stod og borede, hørtes 

 der i Isfjeldet et stærkt Knald, hvorefter Spændingen ophørte, 

 og Boret kunde virke. 



Om Bræernes К a 1 v n i n g e r og I s f j e 1 d e n e s Dan- 

 nelse. Enden af en Bræ, der er i kjendelig Bevægelse, er 

 altid tydeligt udpræget og er enten mere eller mindre svagt 

 hvælvet, se Photographiet, Tav. V, Fig. 2, eller lodret, og da 

 kalver den fra den øverste Rand, se Photographiet, Tav. У, 

 Fig. 3. Om en Bræ ender lodret og kalver, er næppe saa- 

 meget afhængigt af Underlagets Ileldning som af Bevægelsens 

 Hurtighed, der igjen staar i Forhold til Massen. Sjeldnere 

 kalver en Bræ, naar den bevæger sig ned ad en jævn Skraa- 

 ning paa Land ; oftere sker det i Vandlinien, og endelig indtræffer 

 det en kortere eller la-ngere Strækning ude i Havet eller en 

 Fjord, hvilket imidlertid kun er Tilfældet med de største Bræer. 

 Hvorledes de mindre kalve, har der aldrig hersket Tvivl om; 

 thi det skeer øjensynligt derved, at den øverste Rand styrter 



