124 



Fig. 5. Jernførende Basalt ved Asuk. (R. Hammer.) 



fofandret Scindholdig Lerskifer. Derover et с. 50 — 60 Fod mæg- 

 tigt Lag af Basalt, с, afsondret i prægtige Søjler, der høre til 

 de smukkeste, jeg har seet i Grønland, og derover følger ende- 

 lig den j er nfø ren de Basalt, d (Laget, der sees over Teltene), 

 med en Mægtighed af c. 50 Fod. Hele Skrænten er omtrent 

 120 Fod høj, og Lagene falde c. 10° i Kystens Retning mod 

 Nordvest. Medens Grændsen mod den underliggende Søjlebasalt 

 er let at paavise , da den er meget skarp ^) , saa lykkedes det 

 mig ikke at paavise den øvre Grændse ; dog var Grunden hertil 

 vist kun Mangel paa Tid. Dgtte ejendommelige Basalt- 

 lag er fra nederst til øverst fyldt med Jernkorn, der 

 have alle Størrelser, lige fra en Brøkdel af en Millimeter indtil 

 en Længde af 18 Mm. med en Brede af 14 Mm., hvilket er 

 det største , jeg har fundet. De større Kugler bestaa dog ikke 

 helt af Jern , idet de synes at være et Aggregat af sammen- 

 voxede mindre Korn , saa at et Gjennemsnit minder om den 

 Struktur, Mesosideriterne vise. Ved Slibning viser dette Jern 

 smukke Widmannstättenske Figurer, saa at den Formodning 



') Dog gjældcr deUe kun seet med blotte Øjne; thi i mikroskopiske Præ- 

 parater, der omfatte begge Varieteter , seer man, livorledes Fluktua- 

 tionsstrukturen , der i saa høj Grad udmærker den jernforende Basalt, 

 gaar over i Sojlobasaltens kornede Struktur og udvisker Grsendseu. 



