128 



Sowallick (Savilik), Fiskernæs og alle mine Fund. Det sidste 

 Slags Jern, der synes at staa det virkelige Meteorjern nærmere 

 end Jernet fra Blaafjeld, vil uden Tvivl afgive et interessant 

 Sammenligningsmateriale med Hensyn til Studiet af JMeteoriterne, 

 og det vil nu vise sig , om der ad kemisk Vej kan paavises 

 nogen Forskjel mellem det meteoriske og det telluriske Nik- 

 keljern. 



I min tidligere Afhandling søgte jeg at hævde , at den 

 Maade, hvorpaa Jernet forekom i Basalten ved Blaafjeld^), kun 

 kunde forklares derved, at det var dannet deri, og 

 denne Opfattelse deltes ogsaa fuldt ud af Lawrence Smith 

 og tildels af Torn eb o hm, nemlig forsaavidt som Jernkornene 

 ikke ere større, end at de egne sig til en mikroskopisk Under- 

 søgelse. At Dr. Törnebohm ikke tør gaa videre, hidrører 

 aabenbart fra samme Grund som den, der bragte Nauckhoff, 

 T s cher m ak og Daubrée til at tvivle om de ISordenskiöldske 

 Jernmassers telluriske Oprindelse, nemlig at sligt Jern ikke var 

 fundet andetsteds; men, da denne Hindring nu er ryddet af 

 Vejen, tvivler jeg heller ikke om, at jo ogsaa han vil forlade 

 sin reserverede Opfattelse. Den ejendommehge , breccieagtige 

 Struktur, som Basalten har ved Blaafjeld der, hvor den indeslutter 

 Jernet, bragte Nauckhoff til at antage, at der var Klumper 

 og bolleformede Partier af fremmede Bjergarter tilstede i en 

 almindelig Basalt; men, medens hans Beskrivelse nærmest bragte 

 Tanken hen paa, at disse Bjergarter vare komne udenfra, saa- 

 ledes som jo ogsaa Nordenskiöld opfattede det, saa frem- 

 stillede Törnebohm Forholdet, som om en Dolerit og hans 

 «Anorthitfels» som Brudstykker vare bragte op med Basalten. 

 Denne breccieagtige Struktur saae ogsaa jeg strax ; men, medens 

 jeg for Anorthitfelsens Vedkommende betragtede denne som 

 porphyritisk udskilte Klumper af en graphitholdig Feldspath, saa 



') Efter Dr. Torneboll m li;ir Р10Г, Novdoiis kiö Jd nu tiltraadt min 

 Opfattelse af, at .lornot her findes i et Lag og ikke i en eller to Gange. 

 1. c., pag. 4. 



