137 



Nikkei som Metaller, i de senere som Sulpliater. Alt Jernet 

 giver ved Oplosning en Rest, om end ikke lige betydelig, der 

 naturligvis altid angribes noget af Syren , bvorved man maa 

 vente, at noget Lerjord, Jernilte, Kalk, Magnesia, maaske ogsaa 

 Alkalier, samt lidt Kiselsyre gaa over i Opløsningen. Disse 

 Stoller har jeg ikke lagt Vind paa at bestemme, naar undtages 

 Lerjord og Kiselsyre, da de ere uvæsenlige med Hensyn til 

 Jernets Sammensætning, og tilmed den Mængde, hvori de findes 

 i Opløsningen , vil være afhængig af Behandlingsmaaden , om 

 man f. Ex. bruger en stærkere eller svagere Syre, lader denne 

 indvirke længere eller kortere Tid o. s. fr. Det vilde tilmed 

 have været forbundet med meget Besvær at bestemme Kalk og 

 Magnesia i denne Opløsning paa Grund af de store Mængder 

 Ammoniaksalte, som ved den anvendte Methode nødvendigvis 

 maa ophobes deri. 



Phosphor har jeg paa alle Steder søgt at bestemme ved 

 den Methode, der findes angivet i Fresenius's kvantitative Ana- 

 lyse, 6te Udgave, II, S. 434. 



Da Dr. Tør neb o hm har ment at finde Schreibersit ved 

 sin mikroskopiske Undersøgelse af Jernet fra Blaafjeld, har det 

 meget overrasket mig, at jeg, trods al anvendt Omhu, ikke har 

 været i Stand til at paavise Phosphor i nogetsomhelst af de 

 undersøgte Jernstykker, med Undtagelse af det fra Niakornak, 

 hvor det allerede tidligere er bestemt baade af Forchhammer 

 og Lawrence Smith. Til Phosphorbestemmelsen anvendtes i 

 Almindelighed 5 — 6 Gram. 



Svovl bestemtes ved at opløse Jernet i Kongevand, afdampe 

 til Tørhed, opløse i lidt Saltsyre og Vand og fælde med Chlor- 

 baryum ^). 



Kulstof bestemtes efter Uligrens Methode, der beskrives 

 baade hos Fresenius og Rose, ved at opløse Jernet i Kobber- 



^) Hose- Hiimlb. der anal. Ch. II. Я. .563. 



