139 



denne Kategori, da de jo ogsaa i sin Tid have siddet fast i 

 Basalten. Som bekjendt. er der anstillet Undersøgelser over 

 dette Jern al' en hel Kække Kemikere, saasom Norden sk i o Id, 

 Nordstrøm, Na иск hoff, Wo hl er, Daubré e og Law- 

 rence Smith, der alle have deltaget i det nu afsluttede 

 Spørgsmaal om dets telluriske eller kosmiske Oprindelse. 



Flere af disse Forskere have søgt at inddele Jernet efter 

 forskjellige Typer, en Ting, der fra først af synes ret naturlig, 

 men som senere viser sig at være meget vanskelig at udføre, 

 idet man næsten for hvert nyt Stykke Jern , som man tager i 

 Ilaanden, kan vente at finde en ny Type. Der er i Virkehg- 

 heden alle mulige Overgange. Vi træffe saaledes en almindehg 

 Dolerit med fine Splinter af metallisk Jern , eller de samme 

 Splinter liggende i en blød, grøn Masse, saaledes som vi ogsaa 

 have den i nogle af de Rullesten, der ligge paa Stranden. Man 

 kan næsten ikke gjøre sig nogen Forestilling om, hvor smuk en 

 frisk Flade af en saadan Bjergart er, naar de sølvhvide, gUndsende 

 Jernsplinter ligge spredte omkring i den grønne Grundmasse. 

 Men desto værre varer det kun kort; allerede efter faa Minuters 

 Forløb ere Jernsplinterne blevne mattere, og efter nogle Dages 

 Forløb seer man kun en plettet, graabrun Masse med enkelte, 

 metalglindsende Punkter, der til Gjengjæld kunne holde sig 

 længe. Nogle Brudstykker af en saadan Sten have nu staaet i 

 et lukket Glas over concentreret Svovlsyre i over et halvt Aar, 

 og de glindsende Punkter have endnu deres oprindelige Udseende. 

 Medens her Doloriten eller den grønne Grundmasse er det absolut 

 overvejende, trælfer man andre Prøver, hvor Jernet og Basalten 

 omtrent ere lige stærkt udviklede, eller hvor Jernet begynder at 

 tage Overhaand. Af en saadan Klump er nedenfor under Nr. 3 

 givet Analyser, inden Sønderslagningen saae Klumpen fast og 

 stærk ud, men ikke desto mindre gik den med stor Lethed i 

 Stykker under Hammeren. Herved kom det frem, at dens indre 

 bestod af en løs Masse , som ved Pulverisering og Sigtning 

 nogenlunde kunde skilles i Jernkorn, der ikke lode sig pulveri- 



