156 



Om Jernets Hjemsted kan der efter alt dette ikke være 

 Tvivl. At det er ført saa langt bort, mindst 90 Mil, bliver for- 

 staaeligt, naar vi huske, at det er Smedejern. Efterat Steen- 

 strup har fundet Jern i Grønlændergravene ved Ekaliiit, og 

 man derved har faaet at se,- hvor stor Pris Grønlænderne satte 

 paa dette Metal, bliver det forstaaeligt, at et hgnende Stykke 

 ogsaa ved Menneskehaand kunde bringes saa langt bort. 



E. Ekaliiit. 



Medens det fra de af Ross og Sabine og senere af 

 mange andre gjorte Fund var bleven bekjendt, at Grønlænderne 

 ejede Værktøj, særligt Knive af strækbart, udhamret Jern, er 

 det først ved Steenstrups sidste Undersøgelser blevet godt- 

 gjort, hvorfra dette Jern skriver sig, da han i en Grønlænder- 

 grav ved Ekaluit fandt 9 Stykker Basalt med metallisk Jern i 

 smaa Klumper. Det er i Virkeligheden ikke muligt at opdage 

 nogen væsenlig Forskjel mellem den Maade, hvorpaa dette Jern 

 sidder fast i Basahen, og Forekomsten ved de andre Findesteder 

 for faststaaende Jern. 



Analysen, der anstilledes paa 1.562 Gram, gav følgende 

 Resultat: 



Си 0.23 



Fe 94.11 



Л'г 2.85 



Со 1.07 



Uopløseligt 0.61 

 98.87 

 Гаа Grund af den ringe Mængde Materiale søgtes der ikke 

 efter Phosphor, Svovl og Kulstof. At det sidste er tilstede i 

 ringe Grad, skjønnedcs af den svage Kulbrinteudvikling, der 

 opstod ved Jernets Opløsning i Saltsyre. 



Jernet er Smedejern, og de smaa Kugler lade sig med stor 

 Lethed hamre ud lil Plader af en 26-Ores Størrelse. Professor 



