167 



lagt Mærke til , at paa visse Steder kunde de røde Spineller 

 forekomme sammen med et vingult Mineral, hvoraf der intet- 

 steds fandtes saa meget som ved Nuk, om det end var tvivl- 

 somt, at man endog herfra kunde faae nok til en Analyse. Dette 

 var imidlertid Aarsagen til, at jeg valgte denne Feldspath til 

 Undersøgelse, uagtet jeg ikke har analyseret noget Jern fra 

 dette Sted. For at isolere Mineralierne — og det forekom fra 

 først af sandsynligt, at det gule Mineral ogsaa var Spinel =, 

 anvendte jeg den tidligere beskrevne Methode, og jeg tog om- 

 trent 30 Gram i Arbejde. Da Mineralierne her kun forekom i 

 ubetydelig Mængde, forøgede dette Vanskelighederne ved Opera- 

 tionerne i høj Grad , og jeg fik ogsaa kun saa hdet ud, at det 

 slet ikke kunde forslaa til en Analyse. Ved at lægge de gule 

 Korn i Canadabalsam og prøve dem i polariseret Lys viste det 

 sig, at de polariserede Lyset stærkt og derfor ikke kunde an- 

 sees for Spinel. De syntes at være fuldstændig friske, men 

 hvoraf de bestode, om det maaske er Kvarts eller maaske noget 

 helt andet, kan jeg ikke afgjøre. 



For at prøve, om Feldspathen i denne Bjergart, der for- 

 øvrigt ikke indeholdt saa meget Graphit som den fra ßlaafjeld, 

 ogsaa skulde være Anorthit, behandlede jeg ligesom ovenfor en 

 vis Mængde — her 3.044 Gram — med kold, 24-procentholdig 

 Saltsyre i c. 48 Timer under nogen Omrøring af og til. Her- 

 ved opløstes, ligesom ovenfor, store Mængder af Jernilte og 

 Lerjord, lidt Magnesia og endvidere 0.043 Gram eller 1.41 pCt. 

 Fvalk. Der er altsaa ikke her bleven opløst nær saa meget 

 Kalk som i Prøven fra Blaafjeld, men dog vist nok til , at man 

 ogsaa tør antage denne Feldspath for Anorthit, naar man tillige 

 tager de øvrige Ligheder med den graphitholdige Feldspath fra 

 IMaafjeld i Betragtning. 



Det har været nødvendigt her at gaa nærmere ind paa 

 Sammensætningen af denne graphitholdige Feldspath paa Grund 



