170 



sultat, som de ovenstaaende Forsøg have givet, at denne 

 Theori er urigtig, men kim, at man ikke kommer videre ad 

 denne Vej. 



Vil man med Daubrée antage som det sandsynligste, at 

 Jernet er ført op fra Jordens indre i metallisk Tilstand, da 

 støder man paa den Vanskelighed at skulle forklare, hvorfra 

 den graphitholdige Feldspath kommer ; thi, at den ogsaa skulde 

 komme derfra, synes ikke let at forstaa. Og efter S teen - 

 strups sidste Undersøgelser ere jo disse to knyttede saa nøje 

 til hinanden, at de udentvivl maa skylde den samme Aarsag 

 deres Tilblivelse. 



1 sin Afhandhng beskriver Dr. Torn eb ohm Basalten fra 

 Asuk som en ganske ejendommelig, særligt udmærket ved, at 

 dens augitiske Mineral er Enstatit. Det er dog maaske noget 

 tvivlsomt, om den mikroskopiske Undersøgelse er kommen 

 saa vidt, at dette kan afgjøres med Sikkerhed. I hvert Fald 

 fortjener det at fremhæves, at L. Smith, hvis mikroskopiske 

 Resultater alle have været bekræftede af Des Cloizeaux, 

 Fouqué og Levy, blot nævner Augit som forekommende heri. 

 Især betegnende for Basalten fra Asuk skulde den store Kisel- 

 syreprocent være efter Dr. Tør neb o hm s Mening, idet Lind- 

 strøm endog fandt 56 Procent^); og det vil derfor maaske 

 være af nogen Interesse at sammenligne en Del Analyser af 

 Basalt, dels fra Grønland, dels fra andre Steder rundt om paa 

 Jordkloden. Jeg har valgt til Sammenligning udtrykkelig Dole- 

 riter eller Basalter med saa høj Kiselsyremængde, som man i 

 Almindelighed ikke finder den, for at vise, at selv den meget 

 høje, af Lindstrøm fundne Procent dog ikke er aldeles ene- 

 staaende. 



») T(irncl)ohm, S. 21. 



