183 



udskiller siy tynde elliptiske Lag, dels af Kvarts alene, dels af 

 denne i Forbindelse med Feldspath oy Glimmer. Paa Over- 

 gangen mellem de to Bjergarter faae Fjeldene et ejendommeligt, 

 marmoreret Udseende, saaledes i det 5300 Fod (1650 M.) høje 

 Fjeld . der ligger paa Nordsiden af Dalen Ivororsuak i Uvku- 

 sigsat-Fjorden, hvis øverste Del, c. 1600 Fod (500 M.), forøvrigt 

 bestaar af Trap. 



Over Gnejsen og den krystallinske Skifer har der dernæst 

 først i en forholdsvis sen Periode af Jordens Udviklingshistorie 

 dannet sig mægtige Sand- og Skifer lag, der indeholde 

 Kul, og hvis talrige Plantelevninger vidne om, at denne Egn 

 engang har havt et blidere Klima end nu, medens de deri fore- 

 kommende Dyrelevninger vise, at disse Dannelser, der findes 

 blottede i en Mægtighed af indtil 2800 Fod (900 M.), ere af- 

 satte i Havet eller under alle Omstændigheder saa nær Kysten, 

 at Havet til sine Tider har. kunnet overskylle de Slam- og 

 Sandmasser, der nu optræde som Skifer- og Sandstenslag. 

 Disse sidste Dannelser maa antages at have været udbredte 

 over den største Part af den vestlige Del af den Egn, Kaartet 

 omfatter. Langs Diskos Sydostside, Vajgattets Kyster, en Del 

 af Umanaks-Fjordens Sydside, Uperniviks-Øens Sydvest-Hjørne 

 og i et Bælte tværs over Svartenhuks- og Ingnerits-Halvøerne 

 seer man i Fjeldskraaningerne de Rester deraf, som Denuda- 

 tionen har ladet tilbage, væsentligst paa Grund af det beskyt- 

 tende Trapdække eller ogsaa, hvor dette mangler, paa Grund 

 af det Læ, som stejle Gnejsfjelde have ydet, Saasom paa Uper- 

 niviks-Næs og ved Sarkak i Vajgat. Hvad Udbredelsen af disse 

 Dannelser i Diskos indre angaar, da ville de uden Tvivl kunne 

 paavises i de store Dale, der strække sig ind fra Østsiden, men 

 derimod ere de ikke fundne i Fjordene paa Vestsiden, naar 

 undtages en tvivlsom Forekomst i Disko- Fjorden, idet der 

 paa Sydvest- Spidsen af Akuliarusersuak findes en grovkornet, 

 arkoselignende Sandsten. Om disse Dannelser endvidere skulle 

 strække sig tværs igjennem Nugsuaks-lhUvøen, er vist tvivlsomt, 



