192 



Fjeldparti nede ved Kysten, ere kun faa Fod mægtige og findes 

 dels lodret i Stranden, dels gjennerakrydse de mere eller mindre 

 horizontalt de hældende ïraplag, der danne Fjeldskraaningerne. 

 Cnder Mikroskopet vise de sig ved en foreløbig Undersøgelse 

 som en almindelig, men stærkt forvittret Trachyt, dog fandtes 

 der mellem de nedfaldne Stykker nogle med mere afvigende 

 udseende, der mindede om Phonolith^). 



Over Trappen ligger Landisen, og da jeg har omtalt 

 denne i Afsnit II, skal jeg her kun henvise dertil, Hgesom jeg 

 ved Denudationen særhg vil komme til at omtale dens Virk- 

 ninger. 



Idet jeg dernæst gaar over til at omtale de enkelte 

 Bjergarters Lej ring s forhold og Lag s til lin g og de For- 

 andringer, de have været underkastede ved Forskydninger, skal 

 jeg for det Første tillade mig at henvise til det medfølgende 

 Kaart , hvor en Del af de vigtigste Faldretninger ere angivne, 

 idet jeg naturligvis ikke behøver at gjøre opmærksom paa, at 

 saadanne undersøgelser i en saa ufuldstændig kaartlagt Egn som 

 denne, naturligvis kun kunne være fragmentariske. Angaaende de 

 aflagte Faldretninger maa jeg endvidere bemærke, at de, navnlig 

 for Gnejsens og Trappens Vedkommende, ikke altid angive de 

 virkelige Faldretninger, men kun den Retning, hvori Lagene ere 

 blottede i Fjeldvæggene, der kun sjeldent gaa i Lagenes Strygning 

 eller Faldretning. At bestemme det virkelige Fald eller Fald- 

 retningen direkte ved Lommekompas og Klinometer, saaledes 

 som man kan gjøre det, hvor Forholdene ere smaa og let over- 

 skuelige, er naturligvis kun sjeldent mulig i de som oftest flere 

 tusinde Fod høje Fjeldvægge , naar det da skal ske med nogen 

 Nøjagtighed, navnlig i Trapterrænet, hvor jo, som de astrono- 

 miske Observationer vise. Misvisningen kan variere betydeligt i 

 en Afstand af nogle faa Skridt. Lige fra Begyndelsen af mine 



') Ogsaa andre lysegule Gange findes 1 Siranden; men de cre fyldte med 

 forvittrede Zeolilher og Kalkspatli, saaledes som ogsaa Giesecke om- 

 taler det. (Mineral. Rejse, S. 244.) 



