193 



yeoiînostiske Studier i Nord - Grønland ere mine Bestræbelser 

 (lertor ogsaa gaaede ud paa at aflægge Fjeldkjedernes , Da- 

 lenes og Kysternes Hetning saa nøjagtigt som mulig ved astro- 

 nomiske og terrestriske Observationer og dernæst at bestemme 

 de deri udgaaende Lags Fald og Faldretning. Har man saa et 

 Lag blottet i to saadanne Linier og tillige bestemt disses Ret- 

 ning og Heldning, lader Lagets Strygning og Fald sig kon- 

 struere^), beregne eller skjønne. Photographiet, Tavle VII, Fig. 2, 

 i:iver en Forestilling om, hvorledes Gnejsen i det bele taget 

 optræder i de stejle Kyster langs Umanaks - Fjorden , lige- 

 som ogsaa Tavle МГ, Fig. 4, viser den lidt over 3700 Fod høje 

 I manaks -Klippe , der navnlig mod NØ. hæver sig under en 

 meget stejl Vinkel til den angivne Højde lige fra Vandfladen. 

 Man iagttager her Lagdelingen saavelsom den kvaderformede 

 Afsondring, der jo i Reglen charakteriserer Gnejsen, og hvori 

 denne, som enhver anden Bjergart, er søndersplittet, alt i For- 

 hold til sin Struktur. Photographiet, Tav. VU, Fig. 2, viser en 

 c. 2500 Fod høj Gnejsvæg, forøvrigt dækket af Trap og Landis, 

 i Uvkusigsat- Fjorden, hvor Lagene dels staa lodret, dels ere 

 stærkt bøjede, og hvor ligeledes en Kløvning, men her mere 



Fig. 10. Sydsiden af Storoen. Masilestok - 



Fis. 11. Nordsiden af Storøen. Maalestok 



uregelmæssig, har afsondret lîjergarten i bølgede Bænke. Fig. 

 10 og 11 fremstille Syd- og Nordsiden af den c. 3 Mil lange 

 og indtil 4000 Fod høje Storø i Umanaks- Fjorden. Paa Øens 



'; .Nan ma II ns Geognosie, 2den Г(к'.. lid. I, S. S7G. 

 IV. 1.3 



