195 



Fi?. 12. Alani.'(irsiiak-Halvoens Vestside. Umaiiaks-Fjord. 



liojede (se Fi^'. 12, der viser Kysten fra Niakornekevsak til hen- 

 iinod Akuliarusek). Paa Halvøens Sydside falde Lagene lienimod 

 •len store Bugt O. for Ikerasak, Ved Akuliarusersuak rejser sig 

 iujen en høj, dog ikke saa stejl Fjeldvæg, der med bølgede Lag, 

 gjennembrudte af lodrette Kløvninger, sænker sig henimod det 

 lave Land ved Karajak-Huset, hvor Lagene ligge horizontalt 

 (Fig. 13). I Sydenden af Nunatak mellem begge Karajak-Isstrøm- 

 mene synes Lejringsforholdene at være ganske analoge hermed. 



Fig. 13. Kysten fra Akuliarusersuak til Kaiajak. Umanaks-Fjord. 



Parallel med den her nævnte 0- og Halvørække gaar en anden, 

 hvor Gnejsens Lejringsforhold ligeledes ere analoge hermed, 

 nemlig Agpat-Oen og Kakordlursnit-Halvøerne. Fig. 7 (S. 182) 

 viser Gnejsens Lagstilling paa Sydsiden af Agpat-Øen. Paa 

 Oens Nordside synes Lagene i det hele taget at falde vestligt; 

 men noget bestemt Indtryk deraf har jeg dog ikke faaet, eftersom 

 Jeg kun een Gang har passeret denne Kyst om Foraaret paa Slæde, 

 da Landet for største Delen var dækket med Sne. 1 Kakord- 

 lursult-Halvøens Vestende ere Lagene temmelig stærkt bøjede 

 "- maaske noget forskudte efter en stærk Kløvning (Flg. 14). I 

 den .stejle Fjeldvæg paa Sydsiden falde Lagene, svagt bøjede, 

 HStligt henimod Overba;restedet Itivdliarsuk. Temmelig stejlt 

 4iger Landet her igjen, og paa Nordsiden af Sermilik sees La- 

 --ene svagt bølgende at falde østligt. 



Fuldsla;ndig analoge Lejring.sforhold iagttages i den for 



13* 



