200 



Fis. 18. Skandsen. Disko. 



Lag, som ved Patoot i Vajgattet^). At disse Dannelser ere af- 

 lejrede i Havet og ikke i Ferskvandssøer eller Flodlejer, derom 

 vidne de Saltvandsforsteninger, jeg paa mange Steder har viist, 

 at de indeholde, og som, hvad jeg i et senere Afsnit om Forstenin- 

 gerne i de kulførende Dannelser har bemærket, uden Tvivl ville 

 kunne findes flere Steder endnu. At disse Saltvandsforsteninger 

 endvidere ikke antyde en enkelt eller kun nogle faa Horizonter, 

 det vidne Lagene ved Ata og Patoot i Vajgattet om, da Salt- 

 vandsforsteninger ere fundne lige fra Vandfladen indtil en Højde 

 af 2030 Fod (637 M.), altsaa næsten gjennem disse Dannelsers 

 hele Mægtighed ^). 



Dette Conglomeratlag , der er c. 6 Fod mægtigt, ligger i en Højde af 

 2100 Fod (660 M.) og 430 Fod (130 M.) under de kulførende Dannelsers 

 øverste Grændse. Stenene, der naa en Størrelse af indtil en knyttet 

 Haand, henhøre udelukkende til Grundfjeldet. Ved Asuk findes derimod 

 i Sandstenen Rullesten af en Lerskifer, der fuldstændig ligner den Skifer, 

 som er almindelig i disse Dannelser; men, da den allerede har været en 

 Rullesten , da disse aflejredes , maa den høre til en ældre Dannelse 

 (Kridt?). 



Endskjondt jeg naturligvis ikke tor benægte Muligheden af, at de Planter, 

 der have afgivet Materialet til den Mængde Planteforsteninger, vi linde 

 ophobede paa saa mange Steder i Nord-Grønland, kunne have voxet i 

 de Masser, der nu optræde som Sand- og Skiferlag, hvad Nor- 

 den ski o Id mener at have paaviist ved Atanikerdluk (Redogörelse, 

 S. 1052), saa tror jeg dog, at man ikke i Almindelighed kan antage, at 

 der har voxet Træer der, hvor de Sand- og Slamnmsser aflejredes, der 

 nu optræde som iiorlzontaic Sand- og Skiferlag. Det forekommer mig, 

 at der maatte være nogen Forskjel paa Udseendet af den Jordbund, hvori 

 store Træer iiavc voxet, og den Masse, der nu optræder som et alminde- 

 ligt Skiferlag, men en saadan er ikke paaviist, og jeg tror derfor, at man 



