201 



Da Sand- og Skiferlagene altsaa engang Imve ligget under 

 Vandlladen og nu ligge niere end 3000 Fod derover, maa 

 de være hævede i det mindste til denne IJojde , hvis man da 

 ikke vil antage, at Vandet paa anden Maade kan være bragt til 

 at trække sig tilbage , og man seer sig derfor uvilkaarligen om 

 efter Forandringer i Lagstillingen, der kunne tyde paa en saadan 

 Banning. Her moder man imidlertid den Vanskelighed , at det 

 er aabenbart, at de mægtige Traplag, der næsten overalt 

 dække disse Dannelser, have ved deres Gjennembrud tydelig 

 paavirket disses Lagstilling. At holde de Forandringer, der 

 hidrøre fra mulige Hævninger, ude fra dem, der hidrøre fra 

 ïrapudbruddene, er vel ikke muligt, da Forandringer i, hvad der 

 maa antages for den oprindelige Lagstilling, i Reglen have et 

 yderst lokalt Præg , og de kunne som oftest henføres til Trap- 



i Nordenskiölds Tegning paa det citerede Sted ikke behøver at se 

 andet end en løsreven Trærod, der meget vel paa Grund af sin Form 

 kan være bleven aflejret i en vertikal Stilling sammen med de andre 

 Planterester. Jeg tror derfor endvidere ikke, at vi i Sand- og Skifer- 

 lagene ved Atanikerdluk have det Land, der nærede Tertiærtidens mæg- 

 tige Skove, saaledes som Norden ski old synes at antage, naar han 

 (S. 10.38) siger: «Ett vidstriickt fast land har derfor vid den tid, då 

 dessa lager afsattes, iorefnnnits på denna del af jordklotet, oeh sand- 

 lagrens myckenhet antyder till oeh med, att man här under krit- och 

 tertiârperioden mött en vidstriickt, endast af obetydliga oaser afbruten 

 sandöken», — men at vi kun have de af Vandet afsatte Rester derfra. 

 Kridt- og Tærtiærtidens Skove ere rimeligvis voxede paa Gnejsklipperne. 

 Den velbevarede Tilstand , hvori vi finde en stor Uel af selv de finere 

 Planterester, tyder una-gtelig paa, at disse ikke kunne være førte lang- 

 vejs fra, om end den brogede Blanding, hvori de forskjelligste Træers 

 Blade findes sammenskyllede paa eet Sted, \idner om, at de stamme fra 

 et større Opland. 



Paa dette Sted kan der maaske ogsaa gjøres opmærksom paa, 

 al man af de hjembragte Samlinger let faar et for gunstigt Indtryk i 

 del bele taget af de tipbevarede Plantedeles Tilstand, da de allcjredes ; thi, 

 da man ikke kan fure alt med, skyder man paa Stedet naturligvis de 

 mindre gode Stykker ud. Fur ethvert velbevaret Blad, der findes, er der 

 Tusinder, der ere mere eller mindre beskadigede. Ogsaa om Forholdet 

 mellem Grenstykker og Blade faar man ikke det rette .'/idtryk af Sam- 

 lingerne; thi de forste ere jo mindre skikkede III Plantebestemmelser, og 

 derfor medtatres kun enkellc, der særliut udmærke sig. 



