202 



pens Gjennembrud. Kun et eneste Sted har jeg seet et Profil, 

 der kunde tyde paa særegne Bevægelser i Jordskorpen, nemlig de 

 ejendommelige, bøjede Lag, som Sandsten og grovkornet, sand- 

 blandet Skifer (Fig. 19) have paa Nordsiden af Ingnerit-Fjorden 

 (72° 4' N. Br.). Dette Lejringsforhold kan næppe tydes ander- 

 ledes end som frembragt ved Sidetryk, før Lagene bleve blottede. 



Fig; 19. Bøjede Lag. Ingnerit Fjord. 



Gaa vi dernæst over til at omtale Trapp en s Lej rings for- 

 hold, da synes dens Lag ved første Øjekast i Almindelighed at 

 ligge horizontalt ligesom Sand- og Skiferlagene; men herfra findes 

 der dog en Mængde Undtagelser. Photographierne paa Tav. VII, 

 Fig. 2 og 3, give en Forestilling om Fjelde, der bestaa af mæg- 

 tige, horizontale Traplag, som tildels ligge udbredte over denu- 

 derede Gnejsljelde, og Fig. 20 viser Lejringsforholdene paa Øst- 

 siden af Lbekjendt Eiland i Maalestokken j^^iVoiJ. Paa Nordenden 

 af Øen, indtil Bugten ved Igdlorsuit, falde Lagene henimod 30° 

 mod SV. Syd herfor, indtil Øens Sydende, ligge Lagene i den 

 stejle, c. 800 Fod høje Skrænt omtrent horizontalt, idet der 

 dog synes at være et svagt Fald fra begge Sider henimod Kløften 

 ved Nakerdluk paa Øens Midte. 



Trappens som oftest horizontale, over lange Strækninger 

 udbredte Lag kunde lade formode, at den var afsat i Vandet; 

 men, da jeg endnu aldrig, ikke engang i BasalttuITen, har fundet 

 Saltvandsforsteninger eller endog kun Rullesten deri, saa tror 

 jeg, at man i det mindste foreløbig maa antage, at de kulførende 

 Dannelser vare hævede, da Trapudbrnddene fandt Sted. Kun eet 

 Sted, nemlig paa llareøens Østside, har jeg fundet, at den der- 

 værende forstcuingslorende Tuf heslaar af rullede Stykker ; men 



