20j 



umkrini"- Forbjeriiet Svarlenliuk , seer de tynde, lavaagtige Laii', 

 der ere flydte over hinanden i 1'ог8к|е1Иу lletning, og de porøse, 

 slakkeaiitiire Trapniasser med endnu kun tildels fyldte Hlærerum, 

 der danne lioje, mere eller mindre sammenfaldne Fjeldvægge, 

 livorudaf liasaltgangene staa frem som støttende Mure, saa 

 foler man. al man ikke kan være langt fra de vulkanske Ud- 

 brudspunkter , ja, at man maaske endog staar lige overfor Dele 

 af gamle Kratervægge. Lyell har jo paaviist, at Lavalag kunne 

 daimes paa Skraaninger paa 30 — 40°, og det er derfor vanske- 

 ligt at afgjore, om Basaltlag, der helde under saadanne Vinkler, 

 lindes i deres oprindelige Stilling eller først ved senere For- 

 andringer have erholdt et sligt Fald. Iblandt andre Exempler 

 paa saadanne Forhold kan anføres Sydsiden af Hareøen, Fig. 22, 



og maaske ogsaa Nord- 

 enden af Ubekjendt Ej- 

 land, navnlig Omgivel- 

 serne af Udstedet Igd- 

 lorsuit, se Fig. 20 og 8. 



Fis. 



.^^\(len(leii аГ Hareoeii. 



I Fjeldvægge, hvor forøvrigt Lagene synes at ligge uforandrede, 

 seer man undertiden en discordant Lejring, som i Fig. 23, der 

 fremstiller den c. 4000 Fod høje Fjeldvæg ved Nuk paa Vaj- 

 gatlets Nordside. Det er imidlertid kun de færreste Steder, 

 hvor Traplagene have et støi're Fald. at man er tilbøjelig til at 

 antage, at dette Fald, helt eller delvis, er oprindeligt; paa de 

 fleste andre Steder, saaledes f. Ex. ved Nugsuak, mange Steder paa 



5"?^-$^? 



Fig. 23. Niik. Vajaat. (И. li a m m er.) 



