206 



Syd- og Vestsiden paa Svartenhuks-FIalvø og ligeledes paa Diskos 

 Vestside (Fig. 24), maa Faldet uden Tvivl tilskrives Dislokationer. 

 At der samtidig med de vulkanske Udbrud skulde have 

 været en delvis Snebedækning med derfra nedglidende Bræer, 

 saaledes som nu paa Island, har jeg ikke kunnet finde Spor' 

 til^), og den Isbedæ,kning, der nu findes, maa jeg derfor antage 

 at være en senere Dannelse, der tildels i afvigende Lejring har 



Л 



Fig. 24. Dal paa Diskos NV.-Hjørne. (R. Hammer.) 



afsat sig over de denuderede og forstyrrede ïrapfjelde. Tav. VIJ^ 

 Fig. 2 viser et Trapfjeld dækket af et c. 120 Fod mægtigt Sne- 

 lag og en derfra nedglidende Bræ, saaledes som man paa mange 

 Steder har Lejlighed til at se det i Nord-Grønland, navnlig paa 

 Nordsiden af Fjeldene. I det foregaaende Afsnit om Bræerne 

 og Bræ-Isen har jeg omtalt Landisens physiske Forhold, og jeg 

 skal derfor her kun noget nøjere omtale dens denuderende 

 Virkning og de derved frembragte Dannelser. 



At en Elv, som styrter ned igjennem en Kløft, har Evne 

 til i Tidens Løb at udhule sit Leje, derom ere Alle enige, og 

 at en Bræ, der bestaar af en i Bevægelse værende Ismasse plus 

 en Elv, ogsaa maa bave samme Evne, ja endog i højere Grad, 

 er utvivlsomt. Det kunde derfor synes mærkeligt, at der kan 

 være fprskjellige Meninger om Bræernes store denuderende 

 Virkning; men Grunden hertil kan maaske dog soges i., at de 



') Nu rd c 11 s к i (i 1(1 aiitai^cr (Ucdogörcisc , S. lOii)), som liokjcndt , al. der 

 paa Sydsid(!ii af Disko skal fiiidcs Saml- og SkitVilag med miocoiift 

 Planler, iler skulle være allejiede eller Tiajiiidlnuddeiie. 



