209 



Fig. 25. Lagdeling i Enden af en kalvende Bræ. 



gaa gjennem hele Bræen (smlgn. Photographiet, Tav. III, Fig. 3), 

 og som mere eller mindre have forskudt Lagene, der i Almin- 

 delighed ere mærkede ved tynde Sand- og Lerstriber, hvori der 

 dog ikke sjeldent Undes større Sten. Er Bræen sammensat af 

 to, blive Sidemorænerne mer eller mindre indæltede i den nye 

 Itræs jMidle, og man vil da i Enden af denne, fra »Porten» over 

 Elven, undertiden kunne forfølge den Linie, hvorefter Bræerne 

 ere svejsede sammen, som en mørk Grus-, Sand- og Lerstribe, 

 som sees i Fig. 26, der forestiller Enden af Sarfarfik-Bræen ved 



Fig. 26. Lagdeling i Enden af Sarfarfik-Bræen. 



Lmanak , skizzeret efter et Photographi. (Sammenhgn ogsaa 

 hermed Photographiet Tav. IV, Fig. 3.) Spørger man nu: Hvor- 

 fra faae Bræerne deres JNIorænemasser? saa lyder Svaret: Paa 

 samme Maade som Elvene faae deres, nemlig fra Siderne og fra 

 Bunden, understøttede af de physiske Forhold, f. Ex. Frosten; 

 men, ligesom de Masser, en Elv fører med sig, ere afhængige 

 af de oragrændsende Stenarters Beskaffenhed og Elvlejets Fald 

 i Forbindelse med Vandmassen , saaledes er det samme ogsaa 

 Tilfældet med Bræerne, og det afhænger derfor af forskjellige 

 Omstændigheder, hvilke og hvor store Masser en Bræ fører 

 med sig. 



At Isen i Form af Bræer har udøvet og udøver en betydelig 

 denuderende Virkning, anseer jeg derfor ogsaa for ubestrideligt. 

 Dg at ville frakjende den denne Virkning, er lige saa uberettiget, 

 -om om man vilde frakjende Floderne den samme Virkning i 

 del hele taget, tordi enkelte af disse i)aa Grmid af Forholdene 

 ikke lulliiilc deres Leje. Hvad Forholdet mellem de krydsende 

 IV. 14 



