211 



gaar (let med Bræernes lîortskuring af Klippevæggene. De 

 polere nemlig- ikke Fjeldvæggene bort, og det er kun de haardere, 

 faste Partier, som til en Tid kunne modstaa Sliddet og Trykket, 

 der blive polerede, indtil de rives ud, hvorpaa andre træde til 

 og igjen modtage Politur, og saaledes videre. Derfor faar den 

 moutonnerede Klippevæg i det bele taget altid det samme Ud- 

 >^eende, enten den saa bestaar af den oprindelige Overflade, eller 

 Isen bar revet og skuret Hundreder af Fod af Klippemassen 

 bort over den. Om altsaa en moutonneret Fjeldvæ.g er oprin- 

 delig (det vil sige, ældre, end da Isen begyndte sit Arbejde) 

 eller ikke, kan ikke afgjøres af dens mer eller mindre slebne 

 Udseende, men maa afgjøres af andre Omstændigheder, f. Ex. af 

 Terrænforboldene ; den selv er kun et stumt Vidne om, at Isen 

 bar mærket den. Om den end har aldrig saa mange krydsende 

 Striber, saa ligger deri intet Bevis for, at den ikke kunde være 

 bleven helt bortskuret og bortrevet af Isen, og noget Bevis for 

 eller imod Is-Denudationen afgiver den ikke. Beviset derfor 

 maa søges ad andre Veje^). 



Gaar jeg end saaledes ud fra, at Isens denuderende Virk- 

 ning i mange Tilfælde maa sættes overordenthg højt, saa er det 

 dog langt fra, at jeg vil tilskrive den alene de Overfladeforhold, 

 Grønland nu har. Isens Virkninger ere, ligesom Vandets, i høj 

 Grad afhængige af Forholdene. Ligesom der er særdeles stor 

 Forskjel paa de Virkninger, Havet under forskjelhge Forhold 

 udøver, saaledes er det ogsaa med Bræerne, og naar man seer 



') Kndsende Isfurer tror jeg forøvrigt ikke, at man behøver at tilskrive 

 forskjeliige Ishedækninger; der er næppe noget ivejen for at antage, at 

 den samme Isstrøm, uagtet den i Hovedsagen Leholder sin Retning, kan, 

 enten paa Grund af sin egen denuderende Virkning eller paa Grund af 

 nye Tiiiwb, forandre Retning i)aa enkelte Steder, saaledes som jo f. Ex. 

 Floderne ogsaa kunne gjore. Skulde krydsende Striber betegne i'orskjel- 

 lige Isbeda^kninger , maatte de ogsaa betegne forskjellige Niveauforhold 

 af de Steder, hvorover Ismasserne gik ; thi samme orographiske Forhold 

 ville altid betinge samme Retning af de bevægede Ismasser, og kun 

 disses denuderende Virkning eller Dislokationer kuime bevirke Foran- 

 dringer i de enkelte Isstromnies Retning. 



14* 



