214 



har været en Isfjord; ja, Striberne paa Øen Satok der udenfor 

 antyde endog, at den daværende Bræ er gaaet helt ud i Bafflns- 

 bugten. Endelig vise de moutonnerede, isskurede Klipper paa 

 Hvalfiske-Øerne (almindelig kaldede Kronprindsens Eilænder efter 

 den største af Øerne) , ligesom ogsaa Striberne paa KUpperne 

 paa Sydsiden af Disko, at selv Diskobugten utvivlsomt har været 

 fyldt med Is. 



Med Undtagelse af det 3200 Fod (1000 M.) høje Alangor- 

 suak i Umanaks-Fjorden har jeg i Almindelighed kun truffet 

 isskurede Khpper i lavere Højder indtil c. 1200 — 1600 Fod 

 (400 — 500 M.) ; dog vidne fremmede Blokke paa mange Steder 

 om, at Isbedækningen har været almindelig, i det mindste til 

 Højder af henimod 4000 Fod (1300 M.). Ved Uvkusigsat paa 

 Svartenhuks-Halvø fandtes saaledes paa Trapfjeldene Gnejsblokke 

 i en Højde af 3700 Fod (1160 M.), og det bør bemærkes, at jeg 

 paa dette Sted ikke havde Lejlighed til at bestige højere Fjelde. 

 Paa Ubekjendt Eiland findes, navnhg paa Sydenden, en Mængde 

 fremmede Blokke , men disse synes ikke at naa op paa Øens 

 højeste Top, Sarkak-Fjeldet, der er 3640 Fod (1140 M.) højt. 

 Dette vil forøvrigt ikke være ganske let at afgjøre, da denne 

 for en Del er snedækket og bestaar af Granit. Blokkene , der 

 forøvrigt ere meget charakteristiske, hvilket heller ikke undgik 

 Gie s ecke s Opmærksomhed^), bestaa fortrinsvis af den i Kar- 

 rats-Fjorden fremtrædende krystallinske Lerskifer og syntes 

 derved at antyde , at en Isstrøm Nord fra er gaaet delvis hen 

 over Øen. Paa Kilertinguak naaede de løse Gnejsblokke op til 

 3800 Fod (1200 M.), og ved Ekorgfat forfulgte jeg dem op til 

 2900 Fod (900 M.). I Vajgat fandtes endvidere fremmede Blokke 

 ved Patoot og Asiik til Højder af c. 2100 Fod (660 M.) , og 

 ved Atanikerdluk helt op til 3000 Fod (940 M.) ; dog saae jeg 

 paa det højeste af Iviangernat-Fjeldene, der naaer op til 3250 



') Mineral. Rejse, S. 24.3. 



