224 



Dalen med en Port, hvorfra der løb en lille Elv, som i Oktober 

 førte klart Vand. (Se Fig. 26.) Rink anfører, at Vandet, da 

 han undersøgte Bræen om Sommeren, var meget lerholdigt. Af- 

 standen fra Vandfladen fandt jeg at være 12884' (4044 M.), hvilket 

 altsaa omtrent er den samme som den af Rink skjønnede. 



Tuapagsuit-Bræen ved Kook, hvis Afstand fra Vandfladen 

 angives af Rink og Heiland til omtrent V4 Mil. Jeg fandt, 

 at den var 9400 Fod (2950 M.), men at dens Udseende passede 

 til de tidligere givne Beskrivelser. Kun synes denne Bræ at 

 være i Fremgang; thi den var saa stærkt foroverbøjet i Enden, 

 at den kalvede. At den siden Heilands Tid skulde have 

 trukket sig saa meget tilbage , som ovenstaaende Angivelse 

 kunde antyde , tror jeg ikke , og Forskjellen hidrører vist kun 

 fra Vanskeligheden ved at skjønne en saa stor Afstand. Denne 

 Opfattelse bestyrkes ogsaa ved, at Heiland angiver, at Enden 

 af Bræen laa i en Højde af 200 Meter, hvilket passer med den 

 af mig fundne. 193 M. 



Sermiarsut-Bræen, som Giesecke kaldte Sermersok (Mine- 

 ral. Rejse, S. 247), synes at have holdt sig uforandret hge siden 

 hans Tid. 



Asakak-Bræen. Rink angiver Afstanden til 800 Fod, Hei- 

 land til 500 Meter, og jeg fandt den at være 3665 Fod (1150 M.). 

 Heraf kan dog ikke uddrages noget Resultat med Hensyn til 

 Forandringen i de forløbne Aar; thi, uagtet det ikke skulde 

 synes saa vanskeligt at blive enig om , hvilken Del af Bræen 

 der skal maales til (se Tav. \, Fig. 2), saa er det dog øjensyn- 

 ligt, at Heiland og jeg have maalt til forslyellige Steder. 

 Saaledes fandt jeg jo , at Bræens Underrand laa i en Højde af 

 542 Fod (170 M.), medens Heiland angiver den til 50 M. 

 Deraf fremgaar aabenbart, at han maa have maalt til et Sted 

 paa den andetsteds omtalte «'dode» Bræ; thi, al den skulde have 

 trukket sig 650 Meter tilbage i de mellemliggende 4 Aar, er 

 usandsynligt. 



Store IIiniartorHk-Bræen ligner fuldstændig Sermiarsut-Bræen 



