232 



Af de i foranstaaende Fortegnelse anførte Steder, hvor der 

 forekommer fossile Bløddyr skal 1er, have navnlig to, Un- 

 gorsivik, ved Mundingen af Disko-Fj orden, og Pagtorfik i Uma- 

 naks-Fjorden, særlig Interesse. 



Hvad Ungorsivik angaar, da findes der nemhg her aaben- 

 bart to Arter af hævet Havbund, en ældre, der naaer til en Højde 

 af c. 20 Fod , og som er charakteriseret ved Saxicava rugosa^ 

 og en yngre, der kun naaer ubetydeligt op over almindelig 

 Højvandslinie og er charakteriseret ved Mytilus edulis. Denne 

 sidste Dannelse optræder som hele Muslingebanker paa store 

 Strækninger af Odden, ligesom den ogsaa bedækker den største 

 Del af den flade, isskurede Klippeø Satok udenfor Diskofjorden ^). 

 Disse to forskjellige Horizonter minde i meget om Forholdene 

 i Vendsyssel. 



Hvad dernæst det forsteningsførende Lerlag ved Pagtorfik 

 angaar, da har det jo længe været kjendt og er gjentagne Gange 

 beskrevet, saaledes af Rink og Nordenskiöld^). Det findes 

 i Stranden fra Kook til henimod Kaersut; men, endskjøndt der 

 paa det førstnævnte Sted, foruden flere andre Steder, findes 

 enkelte Forsteninger, saa er det dog kun i de stejle Elvskrænter 

 mellem Sarfarfik og Pagtorfik, at denne Dannelse sees tyde- 

 ligt, og at Forsteningerne ere hyppige. I Fig. 27 og 28 har 

 jeg meddelt et Par Profiler derfra. Fig. 27 viser en Del af 

 den østre Side af Elvlejet ved Pagtorfik. Nederst c. 40 Fod 

 uslentet, stærkt sandholdigt Rullestensler med mange store Rulle- 

 sten, hvoraf de største bestaa af Gnejs, medens Flertallet af de 

 mindre ligesom ogsaa en Del af Sandet og Gruset bestaar af 

 Trap. Heri findes Forsteningerne til en Højde af c. 190 Fod 

 (60 M.), som oftest spredte Skaller, der tidt ere knuste eller 



^) Giesecke, Mineral. Rejse, S. 291, og Norden skiold "Redogorelse», 



S. lOlG. 

 ^) Udsigt over Nord-Grønlands Geognosie, S. 60; Norden skiold , "Redo- 



görelse», S. 101S og 103G, og endvidere Whympcr, «Dagbladet» 1872, 



Nr. 279. 



