4 III. Ur. Emil 'Sekera: 



hmyzovýcli i jiných zbytků živočišných a roHtliiiiiých, ivrlf/u- 

 jíce se tak v nálevech a akváriích jen pokud stačí tato zásoba^ 



První záznamy moje o pohlaivních tvarech v krajinách 

 hornatějších, na př. v tůních a rybnících na českomoravské 

 vysočině aneb v brclském revíru, vztahují se k měsíci srpnu, 

 v okolí pražském až v září, říjnu a listopadu. Daly se pak 

 sledovati až do prvého zamrznutí našich tůní ku konci listo- 

 padu neb na začátku prosince. 



Občasné zvýšení teploty v některých týdnech podzim- 

 ních znamenáno bylo i obnoveným rozmnožováním nepohlav- 

 ním jedinců na určitých nalezištích, tak že v objevování po- 

 hlavních kusů mohlo nastoupiti několik období. Pozorování 

 tato, byť byla prováděna na pravidelně přinášeném čerstvém' 

 materiálu, nemohla ukázati přece phmulý jich postup roz- 

 voje, jak by se mohlo předpokládati v případech, kde by 

 kusy pohlavní mohly býti uměle pěstěny, jak se mně poda- 

 řilo u celé řady jiných druhů našich sladkovodníeh rhabdo- 

 coelicl. Různé pokusy moje ztroskotaly mnohdy, kdy se mně 

 zdálo, že zastihnu úplně celý postup a to vymizením jedinců 

 z hladu. 



Teprve v měsíci září r. 1915 šťastnou náhodou nalezl 

 jsem způsob, jak by bylo možno vypěstiti pohlavní tvary. 



V nádobce, kde byly chovány a krmeny rozřezanými ží- 

 žalicemi některé di'uhy planarií (zvi. Pl. vitta a alhissima), 

 zůstalo též několik jedinců druhu Microstomum lineare, již se 

 hojně pomnožili dělením. Všimnul jsem si pak. že někteří 

 z nich byli celí červení, jakoby se byli nassáli krve ze žížalic 

 a přihlížel jsem časitěji k nim při krmení planarií. A vskutku 

 shledal jsem, že k předloženým novým kouskům slézali se 

 poiznenáhla všichni jedinci Microstomat v nádobce, jakoby 

 je někdo svolával, a největší z nich snažili se polknouti téměř 

 celé kusy žížalice, oblézajíce je siměrem do předu, když byli 

 jeden konec kusu šťastně do otvoru ústního vpravili. Byl to 

 pro mne již známý zjev. nebol tak si počínali i nemertini 

 sladkovodní, jak jisem to vylíčil ve své zprávě*) a zhruba 

 připomínal i výjevy při polykání hadů, zvláště hroznýšů. 



i 



I 



*) E. Sekera: Beitrág'e zur Biologie der Siisswasseriiemer- 

 tinen. (Věstník kr. spol. nauk 1912.) 



