8 III. Dr. Emil Sekera: 



zjev. Jak jsem již při tom tehdáž podotýkal, že podobně vy- 

 tvořený řetězec nemá dlouhého trvání, an se snadno rozpadá 

 n^ jednotlivé zooidy, jež pak samostatně žijí a že ústrojí 

 v nich dozrávají na vajíčka, shledal jsem rovněž každým 

 rokem. To platilo hlavně u kusů z čerstv^^ch nálevů jjřineše- 

 ných, když jsem je počal pěstiti a zůstalo v platnosti i u je- 

 dinců právě živených. Než i tu shledal jsem některé nápadné 

 odchylky, z nichž sem tam jsem zachytil případy vykreslené 

 v obr. 1, tab. I. ze 6, října 1915. Prvý představujie jedince 

 4 mw dlouhého (v šířce 0-33 mm), složeného původně ze 3 

 zooidů, kde prvý a poslední má již též naznačenou příčku bez 

 založených ústrojů. Poiměr délek zooidů byl 1-5, 0-9 a 1-7, při 

 čemž u příčky hlavní mezi I. a II. zooidem měřil základ 

 vaječníku 0-11 mm-, v zooidu druhém ve výši 0-2 od příčky 

 zadní byly již dvojí nestejně veliké základy ještě bez založe- 

 ného vejcovodu (po délce 0*3 mm), v třetím ve vzdálenosti 

 0-44 od špičkj^ tělní byl již dozrávající vaječník žlutavý 

 s menším základem na hoření, vejcovodem pak na spodní 

 straně, tak že délka celého ústrojí v souvislosti páčila 0-55 m/m 

 a hned se výše nad ním vytvořovala nová příčka. Část, ozna- 

 čovaná Rywoschem a mnou jako vejcovod poiznenáhla se vy- 

 tr\^ořnjící v podobě zahnuté a k povrchu směřující chodbičky 

 kolem dokola oivroubené zvláštními vakovitými buňkami, od- 

 povídá úplně po'zdějšímu úkonu, ježto tudy prochází vajíčko 

 hotové a roztažení sprostředkují tyto obalující svaly, jichž 

 povahu správně označil Rywosch jako »Schlauchmuskeln« 

 dle dřívějšího Graffova pojmenování. Pokud jsem neviděl 

 v letech dřívějších pochod kladení vajíček, pokládal jsem 

 ústrojí ono spíše za pochvu pohlavní žlázami prostouiDenou, 

 ale seznal jsem poizději pravou činnost jeho, ač je možno, že 

 i chitinová pyje může sem proniknouti a buňky chá]nové 

 propustiti k buňce vaječné, jak se o tom později ještě po- 

 drobněji zmíním. 



Z případu popsaného vysvítá, že schopnost dělivá ne- 

 ustává ani když jsou již ústroje pohlavní založeny a vede 

 opět k celkovému oddělení zooidů, když dosáhly určité délky 

 bez ohledu na rozvoj dotyčných ústriojů plodních, jež dozrá- 

 vají pak samostatně. 



Ještě větší časové rozdíly vyskytly se v dalším případě 



