10 III- Dr. Emil Sekera: 



položena. Páčila se tudíž rozvojiiá doba eelélio ú.strojí na tři 

 týdny — • což asi průměrně se shodovalo u jiných případů. 



Ve starších svých záznamech z předešlých let nalezl 

 jsem více doldadů k podobné činnosti rozmnožovací, kde po 

 oddělení zooidů s plodními ústrojí samičíími rozdělil se přední 

 zooid ještě nékolikráte, zvláště byly-li přeneseny dotyčné 

 kusy do teploty pokojové a dále pěstěny. Tak vznikl i dvoj- 

 čatný tvar z r. 1910, jak jsem jej popsal v jiné práci (16.). 



Ze všech těchto starších případů musím vytknouti zjev 

 neobyčejné plodnosti, jak jsem jej zastihl r. 1895 a to 6. října 

 ve Vlásenickém rybníce u Pelhřimova na českomoravské vy- 

 sočině (ohr. 4.). Tletězec čítal á zooidy úplně jícny i očními 

 l)ody opatřené, z nichž tři přední byly ještě dále příčkami 

 rozděleny, tak že vlastně bylo tu sedm článků. Ve všech 

 zooidech byly založeny vaječníky a to nad každým již zrají- 

 cím i černajícím objevilo se po 2 až 5 follikulech nestejné 

 velikosti a stáří, ač rozdělení v dceřinné zooidy současně po- 

 stupovalo. Ještě nebyly založeny ani základy vejcovodů — 

 neboť základy vaječné spočívaly u mladších zooidů téměř nad 

 příčkami jich; tím méně mohly tu býti stopy po izbytcích 

 samčího ústrojí. V celku bylo tu as 23 vajíček založených, 

 řetězec zmíněný nevydržel dlouho v tomto spojení a rozdělil 

 se pravidelně, tak že spodní tři zooidy tvořily pak samostat- 

 ného jedince a po 6 dnech bylo zjištěno, že u všech založených 

 vaječníků v každém zooidů byl již -vyvinut vejcovod a v po- 

 sledních dvou zooidech již žlutavící vajíčka; výše nad nimi 

 byl ještě týž počet pozvolna se rozvíjejících vajíček ještě 

 s tmavý^imi zrnéčky žloutkovými, jak jest naznačeno na obr. 11. 

 Jest jisto, že by došlo k postupnému vývoji všech po šťastném 

 jDoložení vajíček již hotových, kdyby životní poměry byly 

 dále sledovány. To se však nestalo a protož omezuji se jen 

 na podaný popis. Neboť od té doby jsem podobný případ ne- 

 zjistil, tak že byl jistě výminečným projevem rychlého indi- 

 viduálného rozvoje, spojeného s dělením i zakládáním' ústrojů 

 samicích. 



Jenom by se dal s ním porovnati zjev zastižený 1. září 

 1915 v lučních roízlitinách u Chrudimky v Hlinsku na česko- 

 moravské vysočině, kde řetězec, čítající 16 zooidů (v délce 

 4*5 mm), měl v každém druhém zooidů založeny dvojité váčky 



