12 III. Dr. Emil 'Sekera: 



tvořeno již oranžové vajíčko schopné k položení — což byl 

 také nejčasnější případ za celou dobu mých dlouholet}^ch po- 

 zorování. Dával jsem tudíž pozor při těchto pěstěných exem- 

 plárech v r. 1915, zdaž dojde k nějakému podobnému zjevu 

 a isoloval jsem některé jedince, kteří byli již položili vajíčka. 

 A tu v jednom případě dočkal jsem se zjevu, jenž vysvětlil 

 mně, proč Rywosch z obdobného asi případu soudil na pře- 

 vládající protogynii v rodě Microstomum, ač to byl vskutku 

 výminečný případ, jenž se mně již neopakoval v další řadě 

 pokusné. 



Dvouzooidový kus 26. října měl v každém zooidu již 

 žluté vajíčko připravené k položení, což nastalo po oddělení 

 obou zooidů za 3 dny. U zvláště isolovaného zooidu druhého 

 (2-2 m/ni) položeno bylo vajíčko 044/0-27 mm až 5. listopadu ;- 

 týž nezahynul však, nýbrž nassál se opět krve ze žížalice a 

 vydržel, jakmile poněkud okřál a rostl poznenáhlu. Délka 

 jedince pěstěného zmenšila se značně po položení, tak že jen 

 poznenáhlu dosáhl bývalých rozměrů a již 14. listopadu obje- 

 vila se nová příčka, tak že vznikly opět ílva zooidy po 1 mm, 

 kde v zadním byl ještě zachován vejcovod, nad nímž objevil 

 se větší počet lesklých mikrosporidií, jež se čile rozmnožo- 

 valy. V předním zooidu byl zpozorován nad příčkou kulovitý 

 shluk jako ojedinělé varle, jenž rychle rostl, tak že se níže 

 vytvořila pak zřetelná sběrna chámová (v průměru 67 u) se 

 žlázami a dvojitě vinutou pyjí (v délce as 80 ^«), jejíž špička 

 vynikala z otvorn v pokožce (obr. 7.). Samčí tento zooid od- 

 dělil se kolem 30. listopadu a byl pak při pozorování náhodou 

 rozmáčknut, kdežto druhý zooid s vejcovodem isolován dále 

 a dosáhl 4. prosince 'Opět délky 1-5 mm a vytvořil opět příčku 

 nad zmíněným ústrojím, jež bylo pak téměř uprostřed no- 

 vého zooidu. Nově vznikající tyto zooidy neměly již žahavých 

 buněk, jako prvotní mateční jedinci a hjli docela průhledni 

 po vyhladovění. 



Další postup nebyl již sledován a jest viděti, že tato 

 schopnost dělivá jest velmi úsilná, dostán e-li se jedincům 

 dostatečné potravy i poměrné ochrany od jiných škůdců. 

 Okolnost tato jest velice důležitá pro poměry stále se vytvo- 

 iTi jících samicích jedinců, jak se v nálevech mých objevo- 

 valy, že přece občas se mezi nimi může vyslíytnouti ojedinělý 



