10 
tagelse af nogle Pisidiumarter og Valvata piscinalis var. antiqua, 
af hvilken jeg ikke har fundet friske Skaller. Men flere af de 
Arter, som ere meget almindelige i Søen ere temmelig sjeldne paa 
Bredden, saaledes navnlig Bythinia tentaculata, Unio tumidus og 
Unio pictorum. 
I smaa Bngter ved Bredden, hvor der er Læ imod 
Bølgeslaget, og hvor Faunaen er ganske som i Vandpytter og 
Damme, træffer man Skaller af de Arter, der forekomme paa Stedet. 
Lungesneglene have herlangt Overvægten over Gælle- 
sneglene baade med Hensyn til Arts- og Individantal, 
og Arter som Limnæa ovata var. peregra, L. palustris, L. trunca- 
tula, L. stagnalis, Planorbis corneus, Pl. umbilicatus, Pl. contortus, 
Pl. vortex, Pl. spirorbis, Pl. nitidus ere her almindelige. Gælle- 
sneglene ere kun repræsenterede ved Valvata cristata og den 
temmelig sjeldne Valvata macrostoma ; Muslingerne ved Sphærium 
corneum, Pisidtum milium, P. obtusale, P. fontinale og flere andre 
Smaaformer. Træffer man en fossil Ferskvandsfauna, der har 
denne Karakter, kan man sikkert gaa ud fra, at Aflejringen er 
foregaaet paa grundt Vand. 
I Vegetationsbæltet,. der strækker sig ud til ca. 8 M., 
ere Skallerne i Reglen skøre og bløde og bære tydeligt Præget af 
at have været udsatte for Planterøddernes opløsende Virksomhed. 
Dette er navnlig Tilfældet uden for Seirpus-Phragmites Bæltet, 
hvor der træffes en meget tæt Vegetation af (hovedsagelig) sub- 
merse Fanerogamer eller, i den yderste Del af Bæltet, fra ca.4 
-—8 M., af Characeer. Karakteristisk for Bæltet er Forekomsten af 
et overordentlig stort Antal Skallaag af Bythinia tentacu- 
lata. Naar man undtager Scirpus-Phragmites-Zonen, (0—ca. 2 M.), 
hvor Fordelingen af Skallerne er meget variabel, men hvor Bythi- 
nialaag dog ikke ere hyppige, have Gællesneglene efter In- 
dividantallet Overvægten over Lungesneglene. Dette 
er derimod ganske sikkert ikke Tilfældet for de levende Dyrs Ved- 
kommende, førend man kommer ud paa ca, 5 Ms Dybde. De 
hyppigste Skaller af Gællesnegle ere Valvata piscinalis f. 
