15 
meddelt, at han har skudt Vildænder, til hvis Tæer Unio vare 
fæstede]. | 
Det er iagttaget, at Mollusker, der flyde paa Vandet med Fod- 
skiven opad, let transporteres bort af Strømmen. [Jeg har 
f. Eks. i smaa Bække set Limnæa ovata drive med Strømmen 
& 
paa denne Maade]. 
Floderne transportere ofte Molluskerne over meget lange Stræk- 
=J 
ninger. 
A 
Hvirvelstorme og Skypumper kunne undertiden transportere 
Mollusker meget laugt. 
se 
Mollusker findes ofte indefrosne og kunne let transporteres med 
Drivis. 
Brockmeier har senere anført (1. c.) — men vistnok uden 
at have nogen Iagttagelse derfor — at stærke Storme kunne rive 
Skallerne op fra deres Lejringspladser paa Bredden og transportere 
dem langt ud i Søen. 
Imidlertid er der endnu et Forhold, som efter min Mening 
medvirker væsentligt til Transporten udadtil, det nemlig, at Mol- 
lusker, der have ligget opskyllede paa Bredden og ere 
blevne fyldte med Luft, Plantelevninger, Jord te, 
hyppigt kunne flyde. Naar Vandet i en Sø stiger, vil saa- 
danne Skaller komme til at drive om i Søen i Massevis og kunne 
ved Blæst drives langt fra Land. Navnlig i Tørvemoser og mindre 
Søer ser man hyppigt saadanne luftfyldte Skaller sammenskyllede 
tæt ved Bredden tilligemed Planterester og Frugter, Rør af Vaar- 
fluelarver, Bryozostatobloster etc. I en Tørvemose ved Karebæks- 
torp, Sydsjælland, har jeg truffet flydende Skaller af Bythinia 
tentaculata, Valvata cristata, Limnæa stagnalis, L. palustris, L. 
ovata, Planorbis corneus, Pl. umbilicatus, Pl. contortus, Pl. spirorbis, 
Pl. nautileus.  Fremdeles spiller det sikkert ogsaa en Rolle for 
Transporten af store Molluskskaller — f. Eks. Limnæa stagnalis og 
Planorbis corneus, at Argyroneta, som cand. Krogh og Dr. W. Sø- 
rensen har henledt min Opmærksomhed paa, bringer Luft ned i 
