203 
Grønland. Island. | Skandinavien. 
L. vahlii |  L. vahlii L. vahlii 
typica. | Tugubris. gracilis, 
| 
Maksimumsstørrelsen i Mm... 520 355 196 
Brystfinnernes Straaler....… 20—19 19—18. (17) 1. (19)718—17 
Rygfinnens FS Ree 117—113. | 105—108 96—95 
Gatfinnens rt 98—90 90 86—85 
Hvirvlernes Antal... 116—112 105 101—98 
Det synes altsaa, som om Arten i det hele taget opnaar sin 
kraftigste Udvikling ved Grønland; ved Island er der allerede en 
kendelig Tilbagegang, og ved Skandinavien træffe vi Arten i dens 
mest reducerede Skikkelse. 
Det vilde være stridende mod sund Fornuft at antage, at disse 
3 Racer til alle Tider have levet isoleret paa de Steder, hvor vi 
nu træffe dem. Et Sted maa have dannet Udgangspunktet, og det 
Spørgsmaal fremstiller sig da, om Arten ved at hensættes under de 
ved Grønland herskende Livsbetingelser har opnaaet et Overmaal af 
Kraft, eller om Arten er bleven svækket af Naturforholdene i Ska- 
gerak. Da Lycodes-Slægten fortrinsvis er knyttet til arktiske Egne 
(naar de meget store Havdybder fraregnes, danner i vor Verdensdel 
Skagerak og det nordlige Kattegat Sydgrænsen for dens Forekomst, 
og den opnaar sin frodigste Udvikling i den ,,kolde Area"), er der 
god Grund til at formode, at den grønlandske Form repræsenterer 
Årten i dens oprindelige Skikkelse, og at den skandinaviske Varietet 
er den, der har fjernet sig mest fra Stamformen "). 
1) Til et lignende Resultat er ogsaa Prof. F. A. Smitt kommen i en Af- 
handling, som jeg modtog i Særtryk, efter at dette Stykke var ned- 
skrevet: On the Genus Lycodes (Bih. K. Sv. Vet.-Akad. Handl. Bd. 27, 
Afd. IV, No.4, 1901), hvor det hedder (p.20): ,Within the limits of 
the former species (9: L. vahlii) it is easy enough to distinguish a 
