233 
59. Lestris longicauda (Vieill.).. Lille Kjove. 
I 1863 fik jeg een. — [1873 og 1874, se Mellemkjove.] — 
Midt i Maj 1878 var mange her i Selskab med L.pomatorhina. — 
l4åde Maj 1890 fik jeg 2 gamle Hanner, skudte i Nolsøfjord; de 
var sammen med ZL. pomatorhina. 
60. Lestris pomatorhina Temm.  Mellemkjove. 
I August til Oktober 1873 og ligeledes i 1874 var de tal- 
rige ved Færøerne tilligemed L. Zongicauda. — Midt i Maj 1878 
var disse Fugle meget talrige. Jeg fik paa een Dag 11, skudte i 
Fjorden i Nærheden af Térshavn. En af de indsendte var sort 
overalt. Der var store Flokke paa 100 Stkr. I Hestøfjorden trak 
de 16de Maj sydøstefter kommende vestfra. Senere (26de Maj) to 
sorte [hvoraf den ene nu er i Zoologisk Museum]. — låde Maj 
1890 to, skudte i Nolsøfjord, et Par; Hunnen betydelig større. 
61.  Lestris catarrhactes (L.). Storkjove. 
30te "Oktober 1876 fik jeg en. — 28de Marts 18985 en skudt 
udfor Nolsø. 
Udryddet paa Vaagø af Englænderen Evans. I 1880 blev 
det sidste Par, som ynglede paa Vaagø, skudt af Englænderen Mr. 
Evans. Det byggede ,,å Munna", N. f. Fjallavatn. Han sendte 
Niclas Joensen med Fuglene til sit Logi i Midvaag med Besked til 
Værten, at han skulde opbevare dem omhyggelig, indtil Evans kom 
selv, da han vilde flaa dem til Udstopning. Niclas havde misfor- 
staaet den ham givne Besked. Da Evans kom hjem, stod Fuglene 
serveret for ham til Middagsmad. Mr. Evans havde kun liden Glæde 
af sit Skud, thi den gamle Skue er langt fra nogen lækker Spise. 
Nær udryddet påa Færøerne. Skuen er nærved udryddet paa 
Færøerne, men i samme Grad som den er formindsket, er Bjærg- 
fuglene tiltaget i Mængde, navnlig Lunden og Lomvien, af hvis 
Unger Skuen havde sin meste Næring. Lomvien tager dog af i 
Mængde paa Grund af den Rovjagt, den er Genstand for i den senere 
Tid. [Om Tallet paa Storkjove-Næb indsendte i 1863, se under Ravn.] 
[Storkjoven er nu fuldkommen fredet paa Færøerne. ] 
